K).-) 



P;i Ljiisskru' syiilcs dr slorn iruiiorii;! rcdiiii \k\ laiigl al- 

 stånd. \)c slodo i \vd \)i\ del (ippiui ki"(')iHi. Men liksom vid 

 Löfjcskiir kom ingrii skräiilärna u\ cmol balen. IVirrrm \i voro 

 hel! n:ii-a. Da lyflc nai^ra nr den Inila menigheicn däruppe 

 och sUnladc skränandc rmol oss, men llöyo strax tilll)aka. 

 Trnlarna. hvilka också här bodde omkring de stora tärnornas 

 ntvalda område, sväfvadc längesedan nnder klagande skrik i 

 mängd öhcv hade skfuvt och haten. Men. återigen. IVirsl när 

 \'år larkosl \'ar up[)e \h\ siranden kom hela skaran af ski-;in- 

 tärnoi" |)a vingarna. 



Demia \ana alt kolonien IVirsl lyrier. när miinniskan är hell 

 nära. dela skräntärnorna med många anch^a hals- och koloni- 

 läglar. Men skräntärnornas samfällda uj)plrädande gör del 

 dock. jämlördt med dessa läglars <)triga \anor, hos dem sär- 

 skildl påfallande. 



Dessa starka flygare, hvilka dagligen knnna färdas tlera mil 

 lill och Iran häckplatsen för all luimla föda och IVir hvilka 

 afstånden (")fvei' eti haf ;iro så lälta all (HVerkomma. svnas \ id 

 .själfva häckplatsen vara hnndna vid en hell lilen tläck. 



1 de skildringar som tinnas öfver skräntärnan meddelas på 

 tlera ställen iakttagelsen, alt hon vid häckplatsen hloll U[)plrä(ier 

 inom elt litet och begränsadl onn-åde. Andi-a hafsfåglar hridva 

 gärna besöka kringliggande skär och lai'a än hil än dil. För 

 skräntärnorna synes del icke vara nog. all de \i(l Inila endasl 

 hålla sig lill den lilla ('). där samhället är grnndadl. De ha 

 också vall ni en enda lilen del af delta skäi- lill nppehållsorl. 

 Utanför den krets, som markeras af de yttersta bona i kolo- 

 nien, ser man sällan nägon af fåglarna sätta sin fot. 



H—in3(m. Uevij. Sällsiinla f.u/lur IL 



