195 



Två jämnstoha. 



— men vetgirigheten dref mig naturligtvis att taga honom 

 med och draga af honom skinnet för att se om min ögon- 

 l)lickhga misstanke var grundad. 



Det var den också. På den broskhvita hjärnskålen funnos 

 flera l)lo(hilgjutningar, och det är för mig intet tvifvel, alt 

 ungen (hdvat under för de hugg jag såg honom få. 



Att tärnorna hacka hvaran(h"as ungar så snart de komma 



