201 



Det var bara en unge kläekt, när jag kom oni morgonen. 

 Han hade kanske redan sett solen kvällen förut, ty det andra 

 ägget var mi brustet, oeh ur en glugg i skalet tillade del blit- 

 vande stora näbbet pä en skräntärna fram, blekskärt och vekt 

 ännu med sin lilla murbräcka af kalk ute pä spetsen. 



»Han var hungrig och sträckte gapande 

 sitt lilla näbb efter hennes stora.» 



2G-J93093. Berg, Siilhynia fåglar II. 



