Hos jättarna och dvärgarna bland fåglarnas släkten bli släk- 

 tets egenskaper För vårt öga gärna mera framträdande än 

 hos de mellanstående arterna. Det förefaller att bli mera ntpräg- 

 lad karaktär hos dessa mycket stora och mycket små. Hvad 

 detta innerst beror af — om verkligen de i olika riktning så ut- 

 vecklade typerna äro starkare lifsformer än de andra — är väl 

 ovisst. Säkert är att för den. som lär känna ett fågelsläkte, 

 knyter sig gärna intresset till de största och de minsta. 



Mänga gånger, när jag låg gömd hos de stora lärnorna, kom 

 fråean smygande — hvad skulle väl den lilla ha gjort i samma 

 trångmål? Hvad hade väl dvärgtärnan för egenheter? Hur 

 lefde hon, som hos oss också l)or vid hafvet och också är 

 en af vårt lands sällsynta fåglar? Spörsmålet återkom, när 



2H—l;):tUD:S. ISerg, Sällsynla fughir II. 



