225 



I (Iclla ostadiga sätl all komina och tara erinrade de mig 

 genast om lilleputten i el! annat släkte, nämligen dvärgmåsen. 

 Han konnner ocksä och titlar en blink, för att i niista nu vara 

 försvunnen långt borta öfver mvren. 



1 llykten lörefaller dvärgtärnan att ha mera böjda vingar 

 än anförvanterna. Får man bara ögonen på hennes egen- 

 heter en gång, är det läll all känna henne igen. Hon sticker 

 det gula näbbet rätt ned, där hon far, och hennes indragna huf- 

 vud tyckes alltför stort till den korta kroppen. Liksom all- 

 ting som är för kort lar hela (\vn lilla fågeln föi- människo- 



DVARGTÄRNAN SOFVER. 



2!)-/!);!0.').'J. rierg. SälhijiUa fåglar II. 



