23H 



paren kUicklc. I'\)rul luulc jag inlc inärkl alt tlc sina läglarna 

 tvistade. Den trätlystnaci som präglade skräntärnornas lil' 

 fanns här intet spår at". Men när nngarna kläckte, den ena 

 kullen en dag och den andra under följande natt, blef det 

 svart att inte märka, att där bara var två steg mellan bona. 

 När föräldrarna kommo med mat. tultade nämligen de största 

 ungarna i sin ifver ifrån balen och ut pa sanden, och detta 

 gal" anledning till ett drama, som är målande för rättstillståndet 

 inom en sådan liten värltl. 



f^ran mitt gömställe hade jag af de kläckta kullarna en åt 

 vänster, en åt höger framför mig. Några steg till snedt fram- 

 åt vänster rufvade ännu det tredje paret sina t\a ägg.' Det 

 paret jag hade till vänster hade kläckt föregående dag, paret 

 till h(')ger hade kläckt två ungar under natten, men hade allt- 

 sa ett ägg kvar, och detta hände på förmiddagen. 



Ungarna från boet till vänster voro bra försigkonma, och 

 båda föräldrarna kommo omväxlande med mat till dem. Det 

 är rent otroligt, hvilka mängder småfisk sådana sma kryp 

 kunna förtära, men det är gifvelvis också tiskar lan<ia som 

 knappnålar och lite till. Ibland voro båda föräldrarna borta 

 på fångst några minuter. Då t nitade ungarna omkring på egen 

 hand och kommo de då för nära granntärnan, hände det ett 

 par gånger, att hon rusade ut, förbi sina egna imgar, och 

 hackade de främmande. Det där tyckes alltså förekonnna 

 bland alla slags tärnor. Dvärgtärnan föreföll väl inte att hacka 

 till så hårdt, men det gjorde mig så ondl om de små fjytin- 



' .\fven här var alltså den fågel, som hade tvA ägg, senare till häckning. Den kläckte 

 fyra dagar efter de andra. 



30—ia3IIOn. Berg. Sällstinlii fåglar II. 



