23(5 



lockade ilVii^t och kiipade sina Ningar. sa all hon kunde skyla 



(ilXfi' hela sällskapet. 



Skuren slod inle [)a i lem uiinuler IVirrän en af tärnorna lill 

 vänster kom hem. skyndade till sin hale och ilrigt lockade pä 

 ungarna. Där kom blott den tredje, som legat kvar ute |)ä 

 sanden, och lägeln läckle nWvv honom. Men när den lockade 

 eflei- de andra och dessa svarade horla under granntärnans 

 vingar, for den upp och trippade oroligt däråt. l'\)rst tycktes 

 den inle begripa hvar de voro — granntärnau lag alldeles 

 slilla. alVaklande — men sä hörde den riktningen och menade 

 f()rmod ligen att grannen röfval bort barnen. Ihad \el jag - 

 del sag ul sä. Den rusade fram mot den främmande balen 

 med ilsket ulsl räckt näbb. Men där mötte ett likadant näbb 

 och dessutom djurens starka känsla för rätt till eget hem. De 

 bada motståndarna mätte hvarandra tysta. Så skrcko de igen, 

 och den som letade efter ungarna IVirsökte från tlera hall komma 

 nära. Del var lika förgäfves och ungarna kommo ej heller 

 fram. Da Ivckles hon på en gång konmia ihåg sin unge boila 

 i balen. Ii-i|)|)ade tillbaka dil och balade sig tillrätta öfver honom. 

 Där lag hon lui higni k\ar. medan den andra tärnan lill luiger 

 kom hem med en lisk och gaf den al en af ungarna — någon 

 skillnad kunde jag ej se pa dem. Det föreföll tärnan inle 

 heller all gcira. ly hon balade sig utan vidare lillriilla öWcv 

 de Ivra ungarna och äggel. medan makan nu llcig sin väg. 

 l);ir den nyauHinda siar och jusl gifxit ungen tisken. kan man 

 pa bilden se all hon har fyra ungar oc-h ell ägg frandör sig. 

 Emelleiiid malle ungarna miirkl skillnaden, ly n;'ir del gäll en 

 slund oi-h de inle fmgo mal. IxMJade någon af dem all pipa. 



