237 



■Där mötte ett likadant näbb. 



Det hjälpte inte att tärnan oroligt balade öfver dem. Och 

 när deras rätte far eller mor — någon skillnad på dem syns 

 inte — just kom hem med en fisk och lockade borta vid dvn 

 andra balen, blef pipet än värre. 



Den gamla tärnan hörde dem genast och kom lrip[)ande. 

 Men när nu de äldre fåglarnas stämmor skuro i med ilskna 

 skrik, blefvo ungarna uppenbart förskräckta och tystnade. 

 Den som nyss skrikil värst stack nu bara fram näbbet vid ett 

 vinghörn hos fostermodern, som jag tror. Och den andra tär- 



