244 



bläsgäss och (Icniin egendomliga rödlialsade gås, som har sitt 

 liem vid Sii)iiiens kust mot Ishafvel. Och an(h"a bilder från 

 Faraonernas lid ställa i tvitvel, om det var endast nilgäss i 

 (le egyptiska gashjordarna. 



Pa här älergifna väggmålning Iran en grät' i Thehen synes 

 en gåshjord framföras, inför hvilken hvarje något fågelknnnig 

 måste spörja, hnr det hänger samman, att en del af de mäster- 

 ligt återgifna fåglarna på hnfvud och nacke visa jnst den tläck- 

 ning af mörkt på hvitt, som är kännetecknet på tien indiska 

 gåsen. 



Det sknlle varit ett egendomligt sammanträtTande om dessa 

 gäss — därtill nilgäss — varit af denna helt eller delvis In ila 

 form. som vi kiinna bland våra tamgäss, och som småningom 

 nppslår inom hvarje tågelstam. tillräckligt länge hållen i 

 fångenskap. 



Däremot veta vi. all del fanns hvila tamgäss långt före Ho- 

 meros. 



I Odyssén, femtonde sången, heter del nämligen: 



)-En örn sig höjde, hvilken en lam gas, hvit och stor. med- 

 förde i klorna bort frän garden. 



I nittonde sången slår del om Penelopes dröm: 



>Uti palatset ett tjog af gäss med glupskhel förtära hvele 

 med vallen förmängdt. 



Mera villnen göres icke behöll Del är uppenbart, all del 

 här r<)rde sig om gäss. hvilka icke bloll i verkligheten, nian. 

 livad som talar starkare, i den allmänna tanken hade bnrskap 

 såsom tamgäss. Annars hade hvarken Homeros" örn falt röfva 

 borl en h\ il gas eller Penelope drcHnl all giissen alo i palatset. 



