247 



Ocli (lt'l iir inii,en djärriiel all aiilai^a. all dessa gäss, säväl som 

 alla cur()i)ciska inlill vara liders dyrkade inärtensgäss, till staiii- 

 modcr hade denna gragas, som i vara dagars Sverige skall 

 behötVa betecknas som en sällsynt lägel. 



Hvarje människa, som får göra anspråk pa bildning, har 

 kännedom om de vaksamma gässen pä Kapitolinm. Inilka. 

 enligt Livius" berättelse, helgade ät .Tuno underhöUos diir och 

 genom sina skrik \äckte senatorn Manlins, när gallerna en 

 stilla månskensnatt voro pa väg att ölverrnmpla Rom. Men 

 ganska la al' dem. som i vari land med välmåga begå den 

 heliga gåshögtiden, ha den ringaste aning om. all i\vn välkända 

 husfågelns stammoder heter grågås och i denna dag som ett 

 bevis på mänsklig tacksamhet är i fara all utrotas i)a de 

 svenska Öster.sjöskär, dit förföljelsen drifvit henne ut. 



Man är i allmänhet icke okunnig om. att det linnes »grå» 

 vildgäss, och alt dessa äro ursprunget för vara tamgäss minns 

 väl någon Iran skolans lärobok, men allehanda tantiserande 

 berättelser om vildgäss samt den verkliga grågå.sens fåtalighet. 

 jämförd med de öfver vårt land flyttande tusentals andra 

 vildgässen, har fört de flesta människors ui)plallning om dessa 

 fåglar i)ä villospår. 



— »Hvar finns grågåsen?» 



Då jag undei- del gångna året i en af våra största tidningar 

 vädjade till allmänheten med denna fråga, erhöll jag 108 svar. 

 Men af dessa s\ar benhcle endast 41 stycken grågåsen. De 

 öfriga meddelade upplysningar om sädgåsen, hvilken med- 

 delarna trodde vara grågås, och fvra svar hänvisade mig till 

 Nils Holgerssons resa för säkra upplysningars erhållande. Men 



