251 



t"ii <k'l taj^hir påträffas hos oss. men löv den som ej skiljer 

 dessa former med \elenskai)lii;a namn är det tillräckligt att 

 känna dem imder i\vn gemensamma beleekningcn sädgås. 



Sädgasen l)el)or i Skandinavien de nordliga stora skogs- och 

 myrlan(lska[)en, med dessas förgreningar nedäl Svealand och 

 (ilonimendalen. Hennes ho linner man mest i torra skogen 

 pa marken vid stenar och träd. ofta långt nppe pa fjällens 

 shittninijar. Men hon iir en sko"sfa<j;cl, icke nägon fiiillfai!,el. 

 I''ran de bada andra gasarternas områden skiljes sädgasens 

 hem\ isl i \iw[ land pa ena sidan af fjällens trädgräns och på 

 andra sidan af del stora akerhrnksområdet. som hegriinsar 

 norra Sxeriges skogstraktei" i s(")der och ()slei\ 



()f\anf(')r trädgränsen i Ijiillen m(')ta \i en annan gas. näm- 

 ligen fjiillgasen. och IVnst långt nedanl(")r akerhridvsomradets 

 gräns i vart land skola \\ linna grågåsen. 



bjällgasen är betydligt mindre än sädgasen, hvilkcn i sin 

 Im' är lika mvcket mindre än en vanlig tamgås som en vild- 

 and är mindre än en lamanka. Hos fjällgåsen äro benen 

 gnlrfxla. men näbben sk;ir. och den gamla fågeln är lätt igen- 

 kännlig pa en h()g. h\il bläs i [)annan.' 



Dcmia Ijällgas eller dvärggås, som den älven kallats, bebor 

 i Skandinavien fjällryggarna Iran norr nedåt Kölen. Den 

 förekommer också häckande i)a enstaka luigl belägna delta- 

 länder och kala myi"ai- nedanför trädgränsen och intränger 

 alltså däi- i sädgåsens egentliga område, men det är blott 

 undanlagsvis. I regel möter man den i fjällens videmarkci'. 



' Del) liai- ofta förväxlats med den mera ostliga och i vårt land under llvttning stuiidum 

 fuiekominaiuic bläsgåsen. 



