321 



OCH SEUAN HELA TIDEN.» 



at min liall. Ögonblicket efter hade hon rest sig och gick 

 långsamt ur redet. Mvcket riktigt, firässtråna därnte rördes 

 af en svag vind just Iran milt håll åt hennes. 



Men nu tycktes hon ha svart all Iro i)å någon fara, när 

 lion sa länge legat ostörd. Xär hon stall stilla bortom törn- 

 i)nsken några minuter, lugnade hon sig och kom tillbaka, men 



U-193U'.I3. Berg, Siillsijnlii fåglar II. 



