337 



»När de kommo ut på fiutt vatten, 

 blee det ett plaskande utan ända.» 



också genast, n 



här fanns nägol all äla. De borrade med 

 näbbarna i sni()i;jan och snap|)a(le eller sniadjnren som Ibro 

 mellan stenarna. De pepo al' förtjnsning och drncko med 

 nppslj'äckta halsar och äl börder, scmii om de ^■elal härma de 

 gamla läglarnas ahnälta alhar. 



Halslången var ocksä en ny och märkelig bekanlskap. De 

 stannade, när de stötte på den. sandades, undersökte den och 

 slucko hela hutVudet igenom IVir all söka eller älbarl. 



l:l-/fl;,'(W.T. Ilerg, Sälhijntii läijhir II. 



