A MADARAK NEMZETKÖZI VÉDELME 7 



A madarak nemzetközi védelme. 



A párisi békekonferenciának szánt memorandum.*) 

 Irta : Chernelházi Chernél István. 



A mikor 1902. március 19.-én Parisban Ausztria, Belgium, 

 Franciaország, Görögország, Lichtenstein, Luxemburg, Magyarország, 

 Monako, Németország, Svájc, Spanyolország, Svédország és Portugália 

 meghatalmazottjai aláirtak és megpecsételték azt a nemzetközi szerződést, 

 mely „Egyezmény a mezőgazdaságra hasznos madarak 

 védelméről" (Convention pour la protection des oiseaux utiles a 

 l'agriculture) cim alatt 16 cikkben szabályozta az európai madárvédelem 

 ügyét, úgy hittük, hogy ezzel a több mint félszázad óta mind élénkebben 

 lüktető mozgalom oly eredményben tetőzött, mely ha nem is jelentett 

 teljes és végleges sikert, de a soká vajúdó ügyet mégis szilárd alapra 

 fektette minden kulturnemzet megnyug^^ására. 



Az ,,Egyezmény" megalkotásával nemzetközileg és általánosan 

 elismertetett a madarak védelmének kiváló jelentősége, az a sok-sok 

 munka, amit érdekében érző, gondolkodó, számitó egyének és egyesületek 

 tollal, szóval és cselekedettel lelkesen végeztek. 



Igaz ugyan, hogy e széleskörű munkálkodás nyomán már előzően 

 is több állam törvényhozása vagy hatósága pártfogásba vette a madár- 

 ságot ; ámde e jó szándéknak és mmdeme rendelkezéseknek — bárminő 

 messzemenők és kifogástalanok voltak is — csak helyi hatásuk lehetett, 

 a mely nem terjedhetett az illető államok határain túl. Mert hiszen egy- 

 egy állam törvényes oltalomban csak a területén állandó vagy legfölebb 

 kóborló madárfajokat részesítheti, ellenben a költözködőket, a melyek az 

 év nagyobb részét másutt töltik, idegen területeken vendégeskedve, semmi- 

 képpen nem oltalmazhatja meg. Már pedig Észak- és Középeurópa madár- 

 állományának túlnyomó része költözködő, tehát interzonális életet élő, 

 igazában tehát csak úgy védhető, ha mindenütt, a hol megfordul, békét 

 és biztonságot élvezhet. Hiába védjük, tenyésztjük teszem pl. mi a mi 

 fecskéinket, fülemiléinket teljesen megfelelő módon; ha a Földközitenger- 

 rel határos országokban való tartózkodásuk idején szabad prédái az ott 



*) Ez az emlékirat a magyar kormány rendeletéből annak idején készült, a mikor 

 még kilcátásunk volt arra, hogy a béketárg^-aláson szóhoz juthatunk és a győztes álla- 

 mokkal szószerint tárgyalhatunk. Reményünk szétfoszlása után mégis legalább e helyen 

 közre kívánjuk adni, annak emlékéül és igazolásául, hogy mi az uj világrend kialaku- 

 lásában mint igazi kulturtényezők kívántunk volna meghallgatást. 



