108 KISEBB KÖZLExMÉNYEK 



számitani kell azzal a lehetőséggel, hogy a pásztormadár hazánk gyakoribb, 

 sőt esetleg állandó fészkelő madarává válik. így 1905-töl 1910-ig minden 

 évben megjelent s háromizben fészkelt. Megjelent azonkívül 1914-ben s 

 most újra két évben egymásután. Nem lehetetlen, hogy egy igen érdekes 

 áttelepülésnek vagyunk tanúi, amely a legélénkebb érdeklődésre tarthat 

 számot. 



Az 1917. évi megjelenés adatai a következők: Junius 3-án 5—6 darab 

 Hegy köztóttelek biharmegyei községben Csath Andeás, értesítése. 

 Junius 7-én Szentágota és Lesses között (NagyküküUő m.) 40 — 50 

 darabból álló csapat, másnap pedig egy még nagyobb csapat; Halász 

 DÉNES értesítése. Plattet Árpád szerint Tiszatarján ban (Borsod m.) 

 június 8-án 40 főnyi csapat jelent meg, június 18-án pedig újból 10 — 12 

 darabot láttak. Lowieseb Imbe június 25-én Periasz (Torontál m.) 

 közelében 3 darabot látott. A legkorábbi adat az előfordulás legnyugatibb 

 pontjáról való, t. i. Csölösztő poszonymegyei községben Kunszt 

 KÁROLT értesítése szerint már májusban jelent meg egy csapat. 



Az 1918. évi invázió jelentékenyen nagyobb volt, mint az 1917. évi. 

 Annál sajnálatosabb, hogy a bejelentések száma oly csekély, különösen 

 a fészkelésre vonatkozólag. A legrészletesebb jelentést RÁcz Béla kitűnő 

 megfigyelőnk küldte be. Ezt az Aquila más helyén közöljük. Szerinte 

 Szerep biharmegyei községben június 25-én jelent meg az első 10 — 12 

 példány, azután folyton több lett, ugy hogy 100-as csapatokban járt. 

 Julius 20-tól kezdve gyérült a számuk s az utolsó 40 — 50 főnyi csapatot 

 augusztus 4-én látta. Bakó Gábor a Rovartani állomás adjunktusának 

 értesítése szerint a Hortobágyon is megjelentek és pedig már június 

 első napjaiban. Egyik helyen 4 darabot, másutt egész csapatot láttak. 

 Itt azonban valószínűleg nem fészkelt, mert Szomjas Gusztáv július 3-án 

 és 4-én már nem találta itt. A Dunántúlon is elég korán mutatkoztak. Bes- 

 SENTET szerint június 9-én D é g e n, Veszprém m., 3 csapat jelentkezett 

 20 — 25 darabjával. Egy Cebva FRiGTES-hez küldött értesítés szerint M e z ő- 

 kászony közelében tízezrével fészkelt kőrakásokban. Ennek a helynek a 

 közelében fekszik Bodrogszentes, ahol Vitánti LÁszLÓ-nak egy 

 június 23-áról keltezett híradása szerint szintén fészkelt a kőbányák hasa- 

 dékaiban és állítólag az erdő odvas fáiban. Itt főleg a legelőkön a 

 gulya és ménes körül tartózkodtak, de a gyümölcsöst is nagy számban 

 lepték el. Főleg a megytermésben okoztak igen nagy károkat. Ezen a terü- 

 leten is igen nagy volt a fészkelők száma úgy, hogy a lakosság kosár- 

 számra vitte piacra a pásztormadarak tojásait. A Nimród vadászati folyó- 

 irat 1918. évfolyamának 344. lapján Neográdt József azt írja, hogy 

 Óbecse vidékén 1918. július 10-én 20 — 30 darab mutatkozott. Az utolsó- 

 kat október 2-án látták Sali vasmegyei községben Nádasst Kálmán 

 megfigyelőnk értesítése szerint. 



