KISEBB KÖZLEMÉNYEK 109 



Oekologiai szempontból is nagyon érdekes a két legutóbbi invázió, 

 mert nem sáskajárással kapcsolatban történtek, sőt többnyire a rovarirtás 

 helyett a gyümölcstermés pusztítására vetették magukat. Erre vonatkozólag 

 különösen RÁcz Béla megfigyelőnk következő megfigyelései vetnek érdekes 

 világot. Ennek az érdekes jelenségnek tán az lehet a magyarázata, hogy a 

 jelen invázió madarai kultivált vidékekről jöttek, míg a sáska és szöcske 

 pusztítók a steppékról érkeztek hozzánk. Sche^tk T 



A pásztormadár (Pastor roseus L.) tömeges megjelenése 

 Szerepen 1918-ban. Ez az eddig vidékünkön ismeretlen madár ezidén 

 oly tömegben jelent meg, hogy általános érdeklődést keltett, már szokat- 

 lanul lármás és bizalmas viselkedésével is, udvarról-udvarra röpködve. 



Junius 25-én jelent meg az első 10 — 12 példány az enyémmel 

 szomszédos szőlőben egy félig kiszáradt fán, erősen csevegve az alkonyi 

 napfényben. Az egyiket vagy 15 — 20 lépésnvire belopva, fekete szárnyá- 

 ról és rózsaszínű testéről biztosan fehsmertem. 



Másnap este az említett fán oly tömegben g^nïltek össze, hogy az 

 ágak lehajlottak alattuk. Fülsiketítő lármájuk a teljes lealkonyodásig tar- 

 tott. Éjjeli pihenőre a szőlőnket kerítő akácfákon helyezkedtek el. 



27-én a falu felett többször átvonultak százas csapatokban. 



28-án egész délután a falu udvarait körítő akácfákon tanyáztak. 

 1 — 2 napi szünettel így folyt ez egészen július 20-áig. 



Juhus 10-én a lakásunktól 5 — 6 méternyire álló jókora fehér eperfát 

 lepték el oly tömegben, hogy egy negyedóra alatt teljesen letisztították 

 róla az érett vagy zsendült epret, csak a teljesen éretlent hagyva meg. 

 Egy részük a fán költötte el az epret, nagyobb részük azonban a távo- 

 labbi fákra vitte elfogyasztani. E ritka látványban 3 — 4 lépésnyiről gyö- 

 nyörködtünk ; csak ha felálltam, röppentek távolabb, mihelyt leültem, ismét 

 visszajöttek. E jelenséget ezután az egyes udvarokon álló eperfákon 

 naponta lehetett észlelni. 



Július 20-tól gyérült a számuk, már csak 10 — 15-ös csapatokban 

 voltak láthatók. 



Augusztus 4-én egy nagyobb — 40 — 50 főnyi — csapat egy kicsö- 

 vezett tengeri táblán szállt meg; a csöveket és tarlót kutatni látszottak, 

 de fosztogatás jele nem maradt utánok. 



Az utolsó csapat aug. 8-án mutatkozott. A pásztorokat fig\'^elmez- 

 tettem e madarakra, kértem, figyeljék meg a legelőkön való megjelené- 

 süket, mert a legelőkön annyi volt a szöcske, mint emberemlékezet óta 

 is alig. Ámde a legelőkön leszállni soha sem láttuk. 



RÁCZ BÉLA. 



