lU KISEBB KÖZLEMÉNYEK 



építmény, amelyet a nyilt sasos füves mocsárban legalál)b féllábszárig- érő 

 vízben épít meg csőrével tépett mocsári füszáíakból. 



Itt említem meg azt, hogy az ezen a nagyhírű mocsárvídéken élö 

 lakosság ezídén mily óriási pusztítást végzett a madártojások elszedése 

 által. Ladikszámra szedték a különböző vízimadár tojásokat, mert azoknak 

 igen magasra szökött fel az áruk. Bugyi községben pl. a vadrécse tojásnak 

 2 — 3 korona volt az ára, míg a hihicz, szárcsa, goda tojások 1 koronáért 

 keltek. Asszonyok, gyermekek, egész családok seregestül jártak tojásozní 

 és senki se akadályozta őket ebben. Pedig 1919-ben az ürbői madár- 

 állomány igen örvendetesen gyarapodott. Fészkelt 20 — 25 pár nyári lúd, 

 15 — 20 pár gólyatöcs, 8 — 10 pár gulipán, 10 — 12 pár Jcözép sárszalonka, 

 4 — 5 pár kis ko'csag s azonkívül még a rendes madárvilág. Puskások nem 

 igen ritkították soraikat, de a fészekrablók rettenetes pusztításokat végeztek. 



Raüetczkt Dezső. 



A vadludak korai eltávozása 1918. tavaszán. Magyarország egyes 

 sík és jelenleg még ideiglenesen vízzel borított területein télen át óriási 

 tömegekben telelnek a különféle vadludak, főleg Anser fabcdis, A. neglectus 

 A. albifrons és A. erythropus. Tavaszi elvonulásuk ideje igen különböző, 

 így emlékezem, hogy egyizben a Hortobágyon még május elején 

 százezer számra láttam őket. Az alábbi jelentések szerint ezídén is nagy 

 tömegekben jelentek meg Magyarországon, de ezúttal igen korán távoztak. 

 Szomjas Gusztáv Tiszalökről azt jelenti, hogy március 20. és 25. között 

 nagy tömegekben vonultak ÉK.-felé. Lowieser Imre szerint a lukács falvi 

 Fehértóról is már igen korán vonultak vissza, úgy hogy március 

 végén mentek el a legutolsók. Ugyanitt 1918-ban állandóan több száz 

 nyári lúd is tartózkodott, holott azelőtt a tavon csak 5 — 6 pár szokott 

 költeni. Szálat Antal a bell y eí uradalo m területén levő kopácsi 

 rétségről azt írja, hogy azt novembertől március 10-ig egyre növekedő 

 számban lepték el a vadludak és gyöngyvérek. Az arasznyi vízzel borított 

 vadrepcze bőséges megélhetést nyújtott nekik. Márczius 1 — 10-íg oly óriási 

 volt a számuk, aminőre még nem volt példa. Március 10-én elhagyták 

 a rétet, ugy hogy csak az a néhány falka nyárilúd maradt itt, amely, ugy 

 látszik, nálunk szándékozik letelepedni. -Schenk Jakab 



A Hejöpatak mint madáráttelelő hely. A M. k. Madártani Intézet 

 a borsodmegyei Hejőcsabán madártani kutatással bízott meg, amit 1917 őszén 

 kezdtem meg. A Hejöpatak annyiból érdekes, hogy vize néhány méter 

 távolságon + 26*^ és -\- 10° hőfokban lát napvilágot közös kis tükörbei!. 

 A meleg forrás a török világban épült Tapolcza fürdőnek adja a vizet, a 

 hideg víz pedig Miskolcz városát látja el itallal. 



Az összevegyült víz oly hőfokú, hogy a patak 20 — 25 kiloaìéteres 



