20 



erdőviszonvait víízoIJíl Mindiiiinyíaii azt remél- 

 tük, hogy az a pout, hol a fecske az ország terü- 

 letét eléri, úgy hizonyos haladás is — legaláhh 

 némileg Middendorf A. isepiptesis-eihez hason- 

 lólag — szemléltethetővé válik. De csalódtunk, 

 a kísérlet semmi eredményt sem adott. Sem az 

 egyes — egyidejű — napidátumok, sem az .5 és 

 a 10 napos összefoglalások, s középszámaik sze- 

 rint való kitűzésük nem adott, bár csak valami- 

 képen összefüggő sort vagy alakot ; csupán az 

 az oly élesen jellegzett területeknek (mint Al- 

 föld, Dunántúl, Keleti hegyvidék és Északi hegy- 

 vidék) középszámai mutattak rá nagyban és 

 egészben, a fokozatosan bekövetkező megszál- 

 lásra, még pedig az egyes területek fönt felsorolt 

 sorrendjében, a mi azon tételnek felel meg: 

 «iMinél északibb és minél magasabli a fekvés, 

 annál későbbi a megérkezés». 



Feltűnt az is, hogy egyes egyedek ^'áratlanul 

 olyan helyeken bukkantak fel, a mi a fennti ter- 

 ritoriális viszonyban mindig állandónak mutat- 

 kozó jelenséggel szemben, ellentétben állani 

 látszott. A kísérlet vége az volt, hogy Gaal min- 

 den további részletezéssel felhágatott s azt arra 

 az időre tartotta szűkségesnek elhalasztani, a 

 mikor egy tökéletesebb hálózat egész adatsoro- 

 zatokat fog szolgáltatni. 



1898-ban azután sikerült nekem a m. k. ke- 

 reskedelmi minister segítségével, a magyar nép- 

 tanítók és mások útján a füstifecske honi el- 

 terjedésének befolyását olyan mértékben meg- 

 figyeltetni, mely mindeddig az egész világon 

 páratlan; a megfigyelő helyek száma közel 

 6000 volt. 



Az adatok összeállítása és megvizsgálása — 

 már a mennyire eddig (1899 január vége) ké- 

 szen van — most sem tanúskodik hcpiptesisrk 

 ahikjáhaa foliió előli aladásról, sem útvonalak- 

 ról, hanem csupán bizonyos tolódást mutat — 

 nagyban és egé-szben — észak felé. 



Legelőbb népesedik be az alföld, s legkésőb- 

 ben az északi hegyvidék. 



Egyesek minden várakozás ellenére már na- 

 gyon korán mutatkoztak, még pedig aránylag 

 ('Ipr/ PHZdhrd ; s ellenkezőleg néhány déli fek- 

 vésű hely aránylag feltűnő késő dátumot szol- 

 gáltatott. A tetőzés szakában csoportos megszál- 

 lás is jelentkezett. 



A napról-napra külön megrajzolt térkéj^lapok 

 inkább a terület Icliléséröi tanúskodnak, mint 

 bármiféle iránvú s alakú haladásról. 



welche das Forstwesen Ungarns ersichtlicli 

 macht. Wir alle nahmen an, das.s der Punkt des 

 Einbruches und ein Vorrücken etwa in Form 

 von A. V. Middendorff'schen Isepiptesen min- 

 destens einigermassen ersichtlich werden wird. 

 Der Versuch scheiterte vollkommen. Weder das 

 Ausstecken der einzelnen Tagesdaten, noch das 

 Zusammenfassen von fünf oder zehn Tagen 

 und Ausstecken nach Mitteln ergab irgend eine 

 auch nur einigermassen zusammenhängende 

 Reihe, Form u. s. w. Eben nur Mittel nach gut 

 charakterisir-ten Territorien, wie Tiefebene, jen- 

 seits der Donau, östliche Erhebung nml nord- 

 liche Erhebung zeigten in Gänze das stets 

 spätere Besiedeln in der so eben gegebenen 

 Reihenfolge, was dem Satze: nje nördlicher und 

 höher die Lage, desto s])äter die Besiedehmg» — 

 entspricht. 



Es fiel lau-li auf. dass einzelne Individuen in 

 unerwarteter Weise an Orten auftraten, welche 

 sogar dagegen sprachen, was die territoriale 

 Lage als beständig zu begründen schien. Das 

 Ende war, dass v. Gaal den Versuch aufgab und 

 auf jene Zeit verschob, wo ein vollkommeneres 

 Netz schon l^eobachtungsserien liefern wird. 



Im Jahre 1 898 gelang es mir aber mit Hilfe 

 des k. ung. Handelsministeriums durch die 

 ungarischen Volksschullehrer die Besiedelung 

 des Landes durch die Rauchschwalbe in einer 

 bisher einzig dastehenden Weise beobachten zu 

 lassen ; die Zahl der Beoljachtungspunkte lietnig 

 an 6000. 



Die Sichtung und Zusammenstellung der Da- 

 ten, so weit sie augenblicklich fortgeschritten — 

 Ende Jänner 1899 — ergiebt auch jetzt keiììc 

 Pro(/rcxi^ìOiì ill Fonii von Is^epipti'spii, auch 

 keine Strassen sondern im Grossen und Ganzen 

 einen Nachschub nach den Höhen ; die früheste 

 Besiedelung der Tiefebene, die späteste der 

 nördlichen Erhebung. 



Gegen alles Erwarten meldeten sich einzelne 

 Ankömmlinge schon sehr früh in unverhältniss- 

 mässig iiördliclicii Laip'ii ; hiezu im Gegen- 

 satze auffallend spät in südlichen Lagen ; um 

 die Zeit der Culmination endlich gruppenweise. 

 Die Reihe der fürjeden Tag sejiarat entworfenen 

 Zugskarten deutet eher ein Füllen der (leliiele, 

 als irgend eine Art M)n Progression an. 



