32 



Parker ITk.nuy : On niditication and ini,m-ati(m 

 in N. W. Ceylon. Ihis, 1883. 



1. A költés ideje és helye a táplálék, és biz- 

 tonság, de még inkáid) az évszak és climáté)! 



i'iigg- 



2. A vonulás oka a hő táplálék utáni vágy. 



3. 2000 év elég, a vonulás állandósítására. 



4. Az a SEEBOHM-féle törvény, hogy minden 

 madár hidegebb clima alatt költ. mint a miuöt 



vomilás alatt érint - nincs kivétel nélkül. 



•ö. A madár költőhelye nem szükségképpen 

 származási helye is. 



Menzbier M. : " Die Zugstrassen der Vögel 

 im europaeischen Russland. » Bull, de la Soc. 

 Imp. d. Nat. de Moscau, Ann. 1886. Nr. 2. 



1. Csupán két főkategoriába sorolható útvona- 

 lakatfogadhatunk el ; ú.m. : »vise marináé litora- 

 les» és «vise subeontinentales" ;a «viEe submarino 

 littorales» csupán átmeneti jelentőséggel bimak. 



2. Minden faj a maga útján halad, s a mit a 

 biológusok vonulási útnak neveznek, semmi 

 egyéb, mint több faj útvonalának történetes 

 egyesülése egész kiterjedésük kisebb vagy na- 

 gyobb részén. 



3. Magát a vonulás jelenségét a táplálkozás 

 feltételei okozzák, az útvonalak pedig létrejöttü- 

 ket a fajok terjeszkedésének, a táplálkozási és 

 hegy és vizrajzi viszonyoknak köszönik. 



4. A költőhelyek befolyással vannak a faj 

 vonulási útvonalaira, de nem kizárólag s nem 

 is minden fajnál ez szabja meg : a legtöbl) száraz- 

 földi madárnál az állomások változtatása — 

 vonulás közben — egészen normális jelenségnek 

 tekintendő. 



5. Az útvonalak idővel megváltoznak még 

 pedig vagy a faj elterjedési viszonyainak, vagy 

 pedig a hegy- és vizrajzi viszonyoknak változá- 

 sától függőleg. 



C. Egj^ és ugyanazon faj 

 nem mindig vonul ugj'anazon az útvonalon ; 

 vannak esetek a mikor ez a különbség egy és 

 ugv^anazon útvonalon — őszszel és tavaszszal — 

 csupán a vonuló egyedek száma szerint jut ki- 

 fejezésre. 



7. A vonulás jelenségeinél nem utolsó szerepet 

 játszik az utánzás, a mennyiben egyik faj követi 



Parker, Hknhv : .^On nidilication and migra- 

 tion in N\V. Ceylon.» Ibis. 1883. 



1. Zeit und Ort des Bratens werden durch 

 Nahrung und Sicherheit und noch mehr durch 

 •Tahreszeit und Clima bedingt. 



2. Die Ursache des Zuges ist die Siulit nacii 

 reichlicher Nahnang. 



3. Zweitausend .Jahre genügen um den Zug zu 

 stabilisieren. 



4. Das von Seebohm aufgestellte Gesetz, wor- 

 naeh jeder Zugvogel in einem kältereu Clima 

 brütet als jenes der Orte ist, welche er auf dem 

 Zuge berührt, kennt Ausnahmen. 



">. Der Brutort ist nicht notwendigerweise 

 der Stammort des Vogels. 



Menzbier, M. : «Die Zugstrassen der Vögel 

 im europäischen Eussland.» Bull, de la Soc. 

 Imp. des Nat. de Moscou. Ann. 1886. Nr. 2. 



1. Man kann nur zwei gi'osse Kategorien der 

 Zugstrassen anerkennen : viae marinee litorales 

 und viae subcontinentales ; viae submarino litto- 

 rales haben die Bedeutung einer Übergangs- 

 kategorie. 



2. Jede Art zieht ihres eigenen Weges und 

 das, was die Biologen eine Zugstrasse nennen 

 ist nur ein Zusammenfallen der Zugstrassen 

 einiger Arten auf einer kleineren oder grösseren 

 Strecke ihrer Ausdehnung. 



3. Die Erscheinung des Zuges wird durch die 

 Bedingungen des Futtererwerbes, die Zugstrassen 

 durch die Geschichte der Ausbreitung der Ai-t, 

 die Fütterungs und oro-hydrographischen Be- 

 dingungen liei-vorgerufen. 



4. Die Brutstationen üben einen Einfluss auf 

 die Zugstrasse der Ai't aus ; aber keinen aus- 

 schliesslichen und nicht für alle Arten ; für die 

 Mehrzahl der Continentalvögel muss der Wech- 

 sel der Stationen beim Zuge für eine normale 

 Ei-scheinung genommen werden. 



5. Die Zugstrassen verändern sich mit der 

 Zeit, entweder im Zusammenhange mit der Ver- 

 änderung in der Verbreitung der Ari, oder im 

 Zusammenhange mit der Veränderung der oro- 

 hydrographischen Bedingungen. 



6. Die Wege des Herbstzuges und des Früh- 

 lingszuges der Art fallen nicht immer zusam- 

 men ; in einigen Fällen spricht sich der Unter- 

 schied zwischen dem Frühlings und Herbßtzuge 

 auf einem und demselben Wege durch die ver- 

 schiedene Zahl der Zugsindividuen aus. 



7. In der Ei-scheinung der Züge spielt eine 

 nicht unwichtige Piollc die Nachahmung, wie 



