alatt képződnek ki a vonulannak tölilié-kevéslilié 

 szeral)eszökő módosulásai. 



17. Egy és ugyanazon faj más-más coloniái 

 más-más útvonalakat követhetnek, a melyeknek 

 irányai egymást keresztezhetik is. 



i 8. A tájékozási-ösztön nem csalhatatlan : do 

 a korral gyorsan fejlődik, s tökéletesebb lesz. 



19. A fiatalabb generátiót öregebb madarak 

 vezetik, a melyek az utat már megtették és 

 ismerik. 



20. Ha ezek a fiatal madarak az öregektől 

 történetesen elszakadnak, csak nagy nehezen 

 találják el a helyes irányt ; innen van az, hogy 

 az «eltévedt madarak» legnagyobb része a fiatal 

 generatióból kerül ki. 



Newton A. Prof. állította fel a « túltelítés .> 

 theoriáját (Überfüllnngstheorie), a mi annyit 

 jelent, hogj' a később érkező vonulók, az illető 

 terület túltelítésével kényszeritik a korál)l)an 

 érkezetteket a tovább vomilásra. 



Ezekből a szemelvényekből láthatjuk, hogy 

 már a XlII-ik század koronás madarásza, II. 

 Frigyes császár a vonulásról olyan nézeteket 

 táplált, a melyek lényegében csak alig-alig tér- 

 nek el még a legmodernebb codificatióktól is. 

 Még azzal is, a mit Frigyes császár a madarak 

 iielőérzetérőlii mond, 9.* — az ujabb idők nem 

 egy codexeben újból és újból találkozunk, s 

 igazán nagyon kár, hogy a kéziratnak épen azok 

 a részei vesztek el, a melyek azokr-ól a területek- 

 ről — clima — szólnak, a hova a vonulók sze- 

 rinte mennek. 



S most hadd következzék a codexek anyaga 

 Ijetürendben : 



4/.Y(c/rí7y/o/,- ; megkerültetnek, Naumann (l.l; — 

 legyőzhetetlenek akadályoznak, Homeyer 9.). — 



Beiiépesífr'n ; a költő helyek B.-e délről észak 

 felé történik ; Weissmann 1 1 .). — 



Előérzet ; A madarak előre megérzik az idő- 

 járást. Frigyes császár, 9.). — Időjárás iránt 

 előérzettél birnak, Brehm 14.) — Nagy érzékeny- 

 séggel birnak, Gaetke, 9.1. — Az időt előre meg- 



* A comnientárbau és egyeztetébeii alkalmazott 

 számok, hivatkozott szerzők illető codexeinek egyes 

 líontjait és tételeit jelzik. 



umso kürzere Zeit genügt für das Zustandekom- 

 men mehr- weniger auffallender ^Modificationen 

 des Zuges. 



17. Die verschiedenen ziehenden Colonien 

 ein und derselben Art können verschiedene 

 Richtungen verfolgen und können sich deren 

 Wege auch ki'euzen. 



18. Die Orientieningsgabo ist nicht intalli- 

 bel, sie entwickelt sich aber mit dem Alter 

 schnell und wird vollkommener. 



19. Die junge Generation wird durch alte 

 Vögel geführt, welche den Weg schon gemacht 

 haben daher keimen. 



20. Wenn these Jüngeren von den Alten zu- 

 fälligerweise abseits gerathen, finden sie den 

 richtigen Weg höchst schwer ; daher kommt es. 

 dass die Mehrzahl der Irrlinge der jungen Ge- 

 neration angehört. 



Newton A. : Prof. Stellte die Überfüllungs- 

 hypothese auf, wornach che ankommemlen Zug- 

 vögel die schon angekommenen durch Ulier- 

 füllung des Gebietes verdrängen. 



Wir sehen in dieser Zusammenstellung, dass 

 der gekrönte Auceps des XIII. Jahrhundertes. 

 Kaiser Friedeich der Zweite, über den Zug der 

 Vögel Ansichten hatte, welche sich dem Wesen 

 nach selbst von modernsten Cochficationen nicht 

 unterscheiden. Selbst das, was Kaiser Friedrich 

 Vorsehungskraft nennt, 9* — spiegelt in 

 manchem Codex neuer Zeit wieder und ist es 

 sehr zu bedauern, dass gerade jener Theil des 

 Manuscriptes verloren gieng, welcher über die 

 Territorien — Clima — abhandelte, wohin sich 

 die Zügler begaben. 



Und nun mögen die Materien in alphabeti- 

 scher Ordnung folgen : 



Alter und Gesrhlrrhl. Zieht oft besonders. 

 Gaetke 7.— Die Jungen rüsten sich besonders. 

 IÍAISER Friedrich 7. 



Be^ieilehutii der Brutgebiete. Erfolgt von Süd 

 nach Nord. Weissmann 1 1. 



BrüU'znrie. Befindet sich am nördlichen Bande 

 des Zugsgebietes. Seebohm 1. - Im Norden des 

 Aufenthaltsortes. Tristium 1. — Ist nicht not- 

 wendigerweise der kälteste Theil des Zugsgebie- 

 tes. Martorelli 14. 



* Die im Commentar und der Vergleiclmug ange- 

 brachten Zahlen beziehen sich auf die Punkte oder 

 Paragraphen der Codices der angeführten Auetoren. 



