46 



îiz eltávozásnál is lesz alkalnmnk észlelin. 

 Angot későbbi dátumot tüntet fel átlag gj'anánt, 

 mint raás észlelők, valószínűleg azért, mert a 

 phaenologiai hálózat tagjai más utasítás szerint 

 jártak el, mint a nem tagok. 



Az elköltözésnél nem tettük ki az átlagos 

 naivot, mivel az adatok nem oly egyöntetűek, 

 mint a megérkezésnél. Az 1S59— 1S8(). időszak 

 10 éve szerint ugyanis okt. 0'4 14-2 C. mellett, 

 az 1SS7 — 1896. időszak 10 éve szerint okt. 16*6 

 na|3Ját 9-8 C.-sal ka2)juk átlag gyanánt. Ennek 

 oka az, hogy az előbbi időszak adatai valószinü- 

 leg tömeges elvonulásra vonatkoznak, holott 

 Rocquigny-Adanson azokat az eseteket jegyezte, 

 mikor a szemhatáron az utolsó fecskét jjiHan- 

 totta meg. Az előbbi adatok kézirataiban bizony- 

 talanok, határozatlanok a kifejezések. 



Renou Parisban és környékén szintén meg- 

 figyelte, mikor mutatkozott az utolsó füsti fecske 

 s ő is igen késői átlagot mutat fel. 



Szerinte volt az elköltözés napja: 



Hcrbstzugc .Ut Fall. Als elittel gicbt An.^ot 

 ein späteres Datum wie andere Beobachter, 

 wahrscheinsich aus dem Grunde, weil die Jfit- 

 glieder des phänologischen Beobaehtungsnetzes 

 nach einem anderen Princip vorgegangen sind, 

 als die Nichtmitglieder. 



Beim Wegzuge wurden keine Mittel ange- 

 führt, und zwar darum, weil die Daten nicht 

 derart, wie bei der Ankunft homogen waren. 

 Die 19 .Jahre des Zeitraumes 1859 — 188() er- 

 geben bei 14-2 C° den 0-4. Okt., die 10 Jahre 

 von 1887-1896 bei 9-8 C° den Iß-fi Okt. als 

 Mittel. Diese Thatsache findet ihre Erklärung 

 darin, dass die Daten der früheren Periode sich 

 wahrscheinlich auf einen massenhaften Wegzug 

 beziehen, hingegen sind von Eocqtiignt-Adanson 

 jene Fälle notirt worden, als er am Horizont 

 die letzte Piauchschwalbe erblickt hatte. Das 

 Manuscript der früheren Daten enthält unbe- 

 stimmte, unsichere Angaben. 



Auch von Eenou ist die letzte Rauchschwalbe 

 in Paris und dessen Umgebung beobachtet w^or- 

 den, und notierte er ebenfalls ein sehr spätes 

 Mittel. 



Die Tage des Wegzuges waren laut Eenou 

 wie folgt : 



1855 Oct. 17 



71 « 12 



74 .. 4 



75 " 18 

 7(; « 5 



1S77 Oct. 2 



78 « 11 



79 « 15 



80 .. 17 



81 « 17 



1882 Oct. 7 



83 « 15 



84 « 17 



85 « 1 9 



86 " 21 



1887 Oct. 21 



88 « 13 



89 .. 18 



90 « 7 



91 « 18 



1892 Oct. 17 



93 <■ 13 



94 " 9 



95 " 22 



22 év (1874—1895) átlaga okt. 14-1. — Mittel der 22 Jahre (1874—1895) Oct. 14-1. 



Ime Adanson a mult században Parisra szep- 

 tember 29-ét kapta 1 1 évi feljegyzés szerint a 

 füsti fecske elköltözésének átlaga gyanánt, 

 Renou pedig 22 éves szakadatlan sorozat szerint 

 október 14-ét. A különbség a megfigyelés mód- 

 jából magyarázható ki. Adanson tömeges elköl- 

 tözést ért, Renou az utolsó látható példányt 

 említi. Természetes, hogy a tömeges elvonulás 

 korábban esik meg, mint az utolsó példányok 

 feltűnése. így Brmi^rihrii is a tömeges elvonu- 

 lás sok évi feljegyzés szerint szeptember 16-ára 

 esik. 



Ha Rocquigny-Adanson és Iíenou egyidejű 

 datait veszszűk, azon eredményre jutunk, hogy 



lm vorigen Jahrhunderte ermittelte also Adan- 

 son aus einer 11jährigen Series als Mitteltag 

 des Wegzuges der Rauchschwalbe für Paris den 

 29. Sept., Renou, auf Grund einer 22 Jahre 

 hindurch ununterbrochen notierten Datenreihe 

 den 14. Oct. Diese Differenz erklärt sich da- 

 durch, dass die Beobachtungen bezüglich der 

 Art und Weise verschieden waren. Adanson 

 meinte nämlich den massenhaften Wegzug, 

 Renou das letzte Exemplar, dass sichtbar gewe- 

 sen. Es ist nun selbstverständlich, das der mas- 

 senhafte Wegzug immer früher, als das Erschei- 

 nen der letzten Exemplare erfolgte. So fällt der 

 massenhafte Wegzug auch in Brüssel laut Be- 

 obachtungen von vielen Jahren auf den Kl. Sept. 



Der Vergleich der gleichzeitigen Daten von 

 Rocíjuigny-Adanson und der von Renou fühi't 



