60 



sziklák CS Dinliisi 

 remek, csak Er.lcl 

 levelű havasi ró-/ 

 kaszálóiból. 



líi sziirkcscgciiöl, a 

 jellemző myrthus- 

 löi és a lejtők sárga 



A fogarasi ajjjok teiigersziii feletti magassága 

 mindenütt igen tekintélyes s legmagasabb emel- 

 kedésüket a 2536 méterre emelkedő Negoi csúcs- 

 ban érik cl. 



A jobl) oldalon, a dombos vidéket vonulóink 

 minden nehézség nélkül repülhetnék át, a 

 Karikátok hosszan elnyúló lánczolata azonban 

 áthághatatlan akadályt képez számukra, míg úgy 

 a tavaszi, mint az őszi vonulásnál a mäander- 

 szerűen tovakigyózó folyóval együttesen kitűnő 

 útmiitatót szolgáltat nekik. 



Az éneklők, varjúfélék és futók, a galambok 

 és ragadozók a hegység mentében, a gázlók és 

 úszók az Olt mentén, fölötte, vagy rajta vonul- 

 nak a Yöröstoronyi-szoroson át a Duna és innen 

 a Fekete-tenger felé. Előbbiek nagy része való- 

 szinüleg líománián, Bulgárián, Török- és Görög- 

 országon keresztül a Földközi-tenger felé veszi 

 útját, egy másik része pedig — a mi azonban 

 kevésbbé valószínű és talán csak a gázlóknál és 

 úszóknál fordul elő — a Szulína-torkolattól a 

 Fekete-tenger mellékén ugj'anezt az utat vá- 

 lasztja. . 



Délmagyarországon és Dalmáczián át semmi- 

 képpen se vonulnak madaraink, mivel sokkal 

 nagyobb területet és két tengei-t, nevezetesen az 

 adriait és földközit kellene átrepülniök, míg a 

 Eománián át a görög szigetek felé vezető úton 

 csak a Földközi-tengeren kell átkelniök. 



Oly nagy vonulási út. a milyen például elő- 

 fordul Magj'arország némely helyén, nagyobb 

 méretekben Ausztriában és Németországban s 

 melyet évenként a legkülönbözőbb északi, s ta- 

 vasszal és nyáron át Európa északi részén tar- 

 tózkodó vonulók végtelen seregei követnek s 

 a melyekhez azután csatlakoznak a hazaiak — 

 ilyen nagy vonulási út Erdélyen nem vezet át. 

 Magas hegj'ségei következtében, — melyek Er- 

 délyt három oldalról övezik — továbbá a miatt, 

 hogy minden folyója — tehát az Olt is — magá- 

 ban az országban ered, azok a madarak, me- 

 lyek Erdélyen át vennék útjokat, zsákutczába 

 kerülnének és kénytelenek lennének a tavasz- 



lualcriscli vom einförmigen (Iran der Felsen 

 und Schutthalden, vom Grün der herrlichen, 

 nur 8iebeni)ürgen eigentümlichen myrthenbliit- 

 terigen Alpenrose, vom Gelb der Graslehnen 

 ab. Durchgängig eine stattliche Erhebung über 

 dem Meeresspiegel aufweisend, erreichen die 

 Fogarascher Alpen im Negoi, i5'M) m., ihre 

 höchste Spitze. 



Die rechte Seite — das Hügelland — könn- 

 ten unsere Zugvögel selbstverständlich ohne 

 Schwierigkeiten überfliegen, doch die lang- 

 gestreckte Karpathenkette bildet für dieselben 

 einen unübersetzbaren Wall. Beim Frühjahr-, 

 wie beim Herbstzuge ist dieselbe, sowie der 

 gleich einem Mäander sich hinschlängelnde 

 Fluss ein ausgezeichneter Wegweiser für unsere 

 Zugvögel. Die Sänger, rabenartigen und Hühner- 

 vögel, die Tauben und Piaubvögel ziehen längs 

 dem Gebirge ; die Sumpf- und Wassenögel 

 längs über und auf der Aluta durch den Eoten- 

 turm-Pass der Donau und mit ihr dem Schwar- 

 zen Meere zu. Von ersteren mag wohl der 

 grössere Teil über Eumänien, Bulgarien, die 

 Türkei und Griechenland bis zum Mittelländi- 

 schen Meer, ein anderer — was jedoch unwahr- 

 scheinlicher und nur bei den Sumpf- imd Was- 

 servögeln vorkommen mag — von der Sulina- 

 Mündung längs dem Schwarzen Meer ebenfalls 

 denselben Weg nehmen. 



Über Süd-Fngarn und Dalmatien ziehen un- 

 sere Zugvögel ganz gewiss nicht, da sie eine 

 viel weitere Strecke Landes und zwei Meere, 

 nämlich das Adi-iatische und Mittelländische zu 

 überfliegen hätten, während sie bei dem Weg 

 über Rumänien, nach den griechischen Inseln, 

 nur das Mittelmeer zu übersetzen haben. 



Eine jener grossen Zugstrassen, wie sie z. B. 

 an einzelnen Orten in Ungarn, in grösserem 

 Masse aber in Österreich und Deutschland vor- 

 kommen, und welche alljährlich die unend- 

 lichen Scharen der verschiedenartigsten nörd- 

 lichen und im Norden Europas sich im Frühjahr 

 und Sommer aufhaltenden Zug\'ögel benützen 

 und an welche sich dann die einheimischen an- 

 schliessen — eine solche Zugstrasse hat Sieben- 

 bürgen nicht. In Folge seiner hohen Gebirge, 

 welche Siebenbürgen von drei Seiten einschlies- 

 sen, ebenso da alle Flüsse Siebenbürgens — also 

 auch die Aluta — im LancL entspringen, würden 

 solche Zug\ögel, welclu Sn 1,, nlnii-cn passiren 

 wollten, in eine Sackgasse geraten und müssten 

 nun entweder die zur Zugszeit im Frühjahr bis in 



