87 



Kjre a vihar kissé csi'iidcscdvi'ii, utunkat to- 

 vább folytattuk. 



Márczius 31-én Korfuba érkeztünk, hol a fecs- 

 kéket — H. rustica — nagj- csapatokban vonu- 

 lásban találtam. Más madarat ott édes-keveset 

 láttam, néhány poszáta kivételével, de ezek is a 

 sürü olaj- és narancsfák levelei között biztosan 

 felismerhetők nem voltak. Egy vadász hozott 

 csolnakon egy csomó meglőtt ruczát, de ez 

 mind Nyroca leucophthalmus Bechst. volt. 



Április 1-én Kefalonia irányában egy Saxi- 

 colát láttam, később három Tringa repült el 

 hajónk előtt. 10 órakor egj' Lanius collurio L. 

 akart hajónkra szállni, de a szélvihar tovább 

 sodorta. Délután egv^ fürj — Coturnix dactyliso- 

 nans Mey. - ütődött hajónk árboczába s össze- 

 zúzott fővel hullt alá a fedélzetre. 



Április 2-án két snepf-faj rej^ült előttünk, de 

 nem ismertem fel őket. 7 órakor egj' vércse — 

 Tinnunculus — hosszú ideig kisérte hajónkat. 

 s lirakor sok Larus kezdte hajónkat kisérni. 

 12 órakor lijra egj* vércse — Tinnunculus — 

 repült hajónk fölött el, a sík tengeren, hol 

 szárazföld nem volt látható, ^/^o órakor egy 

 fecske — H. rustica — kisérte hajónkat. 



-íprilis 3-án egy csapat Tringa repült előt- 

 tünk, d. u. 5 órakor egy csapat Sterna jelent 

 meg, melyek között a hirundot és leucopterát 

 ismertem fel. 



Április 4-én d. u. 3 órakor a sok vihar által 

 hánykódva, elértük Afrika partját, s Alexan- 

 driában kikötöttünk. Itt temérdek sirály volt, 

 mindenféle vegvesen. Az első madár, a mit 

 Afrika szárazfödjén láttam, a veréb és a varjú — 

 Corvus cornix — volt. 



Április 6-án vasúton menve Kairó felé, Esbet 

 Khaonpehed állomáson túl több tó volt látható, 

 melyek hemzsegtek a sok vízimadártól. Voltak 

 hattyúk — Cygnus — nagy és kis kócsag, A. 

 egretta és garzella, a legtöbb volt az A. bubul- 

 cus. Voltak Tringák, Totanusok, Sternák, La- 

 rusok, Fulicák s igen sok racza-faj vegyesen. 



Ily sok fajból álló és nagy mennyiségű vízi- 

 madarat eg}' csomóban még soha sem láttam. 

 Nem lehetett volna úgy kilőni egy golyós pus- 

 kát, hogy az madarat ne talált volna. Kafer Zaját 

 álliiiiiasiial láttam két Milvus œgj'ptiust. Akis 

 f()bU'k ft'ktt egy nngy csapat fecske — H. rus- 

 tica - vonult keresztül előttünk. Láttam ott egy 



In der Xaclit liess der Sturm etwas nach, wir 

 konnten unseren Weg fortsetzen und kamen 

 am 31. März in Korfu an, wo ich die Schwalben 

 H. rustica, in gi-ossen Scharen auf dem Zuge 

 fand. Sonst sah ich hier aiiffallend wenig Vögel, 

 mit Ausnahme einiger Sänger, die aber auch in 

 den dichten Oliven- und Orangenbäumen sassen 

 und nicht sicher zu erkennen waren. Ein Jäger 

 brachte eine Menge Enten, lauter Nyroca le;i- 

 cophthalmos Bechst. 



Am 1. x\pril bemerkte ich in der Richtung 

 von Kefalonia eine Saxicola, später flogen drei 

 Tringa bei unserem Schiffe vorbei. Um 10 Uhr 

 wollte sich ein Lanius collurio L. auf unser 

 Schiff niederlassen, der Wind schleuderte ihn 

 aber fori. Nachmittag um ^/ii Uhr stiess eine 

 Wachtel, Coturnix dactylisonans, an den Mast 

 unseres Schiffes und fiel mit zerschmettertem 

 Kopfe auf das Verdeck. 



Am 2. April flogen zwei Schnepfen vor uns, 

 ich konnte sie aber nicht erkennen. Um 7 Uhr 

 Morgens begleitete uns ein Falke (Cerchneis 

 tinnuncula) längere Zeit, um 8 Uhr viele Möven. 

 12 Uhr Mittags flog wieder ein Turmfalke an 

 uns vorbei, und zwar über das offene Meer und 

 in einer Richtung, wo gar kein Festland zu 

 sehen war. Um ^/aö Uhr flog eine Schwalbe (H. 

 rustica) mit uns. 



Am 3. April zog eine Schar Tringa vor uns, 

 Nachmittag um 5 Uhr ein Haufen Sterna, unter 

 denen ich St. hiruudo und St. leucoptera er- 

 kannte. 



Am 4. April Nachmittag um 3 Uhr erreichten 

 wir die Küsten Afrikas und landeten in Alexan- 

 drien, wo sich Unmassen von Möven befanden. 

 Die ersten Vögel, welche ich am Festlande 

 Afrikas gewahrte, waren der Sperling und die 

 Nebelkrähe (Corvus cornix). 



Am 6. April fuhr ich mit der Eisenbahn gegen 

 Kairo ; über die Station Esbet Khaonpehed hin- 

 aus liegen viele Teiche, in welchen es von zahl- 

 losen Wasservögeln wimmelt. Es waren hier 

 Schwäne (Cygnus), kleine und grosse Edelreiher, 

 Ardea egretta und garsetta, die Mehrzahl Ardea 

 bubulcus; Tringa, Totanus, Sterna, Larus, Fulica 

 und sehr viele Enten- Arten im bunten Gemisch. 

 Noch nie sah ich eine so grosse Schar verschie- 

 dener Wasservögel auf einem Punkte; man 

 hätte keine Kugel abfeuern können, ohne zu 

 treffen. Bei der Station Kafer Zajat sah ich 

 2 Milvus segyptius ; über die Reisfelder zogen 

 Schwalben tH. rustica) an uns vorbei ; auch ein 



