^73 



semmiért. Nevezetesen akkor, li;i a vonulás 

 valamilyen okokból fennakad és visszatartózta- 

 tik, és utána egész erővel tovaluillámzik, akkor 

 teljesen közönbössé lesz a madaraknak a szél 

 iránya addig, mig ereje viharrá nem fokozódik, 

 vagy köd és más hasonló körülmények nem 

 nehezítik ineg a vonulást. Ilyenkor erős ellen- 

 tétes széláramlatokkal is megküzdenek, a mit a 

 Kurische Nehrungen különösen a vetési és ham- 

 vas varjuknál észlelhettem. 



Az Alföldön márczius B-án számos, 30 - 50 fö- 

 ltől álló bibiczcsajiatokat láttam Ék.-re vonulni, 

 melyek fáradsággal zcij-zuii vonalban iparkod- 

 tak az erős ellentétes áramlat ellenében i'lőre- 

 lialadni. 



Hasonbit észleltem a szélkiáltóknál. Azoiil'iin 

 i'f(li'isií<ii)s rihíirok nlkitliuátud a vomildfi '''(/''- 

 se// jciiiKíl.itil. Csak egy pillantást kell vetnünk 

 vonulási naptáromra és azonnal szembe fog öt- 

 leni a vonulásban beállott nagy, ápr. 2 — 5-éig, 

 tartó szünet, éppen oly időben, mikor a vonulás 

 igen élénk szokott lenni. 



Ez a körülmény az akkortájt az egész Alföldet 

 \égigseprő rettenetes északi szélviharban leli 

 legegyszerűbb magyarázatát. 



Csoportosítsuk most vonulási naptáraim ada- 

 tait a szél erejére való tekintetből. 



II um des Kaisers Bart.» Namenílicli wenn der 

 /ug aus irgend welelien Ursachen über die 

 gewöhnliche Zfit j^vstnnl und zurückgehalten 

 wurde und nun mil voller Macht dahinilutet, 

 wird den Vögeln die Windrichtung vollkouniieu 

 gleifhgiltig, so lange die Windstärke nicht /.lun 

 Sturme anwächst oder Nebel und dergl. er- 

 schwerend hinzutreten. Sie überwinden dann 

 selbst sehr starke Gegenwinde, was ich auf der 

 Kurischen Nehrung, namentlich bei Saat- und 

 Nebelkrähen ])eobachten konnte. Im Alföld sah 

 ich am ('). Miirz zahlreiche Trupps von Kiebitzen 

 in Stärke von i'O .50 Stück gegen NO ziehen, 

 wobei sie mühsam im /icl.zach gegen den star- 

 ken Gegenwind anlavierten. Aehnliches notierte 

 ich auch bei Brachvögeln. Wirklichr Sliiniti' 

 tlKi/i'Uni hriinrkci/ ein voUiiU'-x Aiifltínru i/r.s 

 '/inH'a. Die grosse Zugsstockung vom i-teu l>is 

 5. April, also zu einer Zeit, wo sonst der Zug 

 sehr lebhaft zu sein pflegt, springt bei einem 

 Blicke auf meinen Zu,usk;ile)iiler sofort in die 

 Augen und erklärt sich uni^i/wungen durch den 

 damals das ganze Allold duiclitobenden, furcht- 

 baren Nordweststurm. 



Gruppieren wir nun die Daten aus dem Zugs- 

 kalender mit Hinsicht auf die Windstärke! 

 Dann ergibt sich, dass 



bei einer ïiurdjt'djuittlidjeii îageij 'ilMiiiiftävte dou 



9 - 1 ; 



íciiic .Hugäerjdjcinungcii bcobnrf)(ci umibcíi. 



Ebből kétségtelen bizonyossággal kitűnik, 

 ÍKxjfl (I i'oiiiilds i'iji'xz iiin'iKje (2 és 3 erősségű) 

 xzcIA- inrllrll frjlödik Irneivsebbr» ; ez a tet.d 

 egyszersmindt teljesen összevág a tapasztalati 

 tényekkel. 



A liönii'rscl.lrti i'iszoinial.- befolyása közvet- 

 lenül a vonulási naptárból látható. Az a feltűnő 

 szünet a vonulásban, mely márczius 2 — 4-éig 

 tartott, eme napok hóesése által egész termé- 

 szetes, magyarázható. A szél és időjárás külön- 

 ben eléggé kedvező volt, s ezért arra, a rossit- 

 teni megfigyeléseim által is megerösithető kö- 



Daraus ergibt sich ganz unzweifelhaft, í/((,ss 

 <lrr Zun siri, bri ijauz lcisn> und srlumrltei, 

 W'iiiilni (Stärke 2 und 3) um mcish'u cit- 

 iiurl,('ll, ein Satz, der auch mit den praktischen 

 Erfahrungen durchaus im Einklang steht. 



Der Einfluss der Tniipci'alitrvo'liältiiisse er- 

 gibt sich unmittelbar aus dem Zugskalender 

 selbst. Die auffällige Zugsstauung vom 2. — 4. 

 März findet in dem Temperatursturz dieser 

 Tage ihre natürliche Erklärung. Sonst waren 

 Wind und Wetter während dieser Zeit ziemlich 

 j günstig, und wir gelangen deshalb zu der auch 



