277 



En kárpáti madárnak néztem. Kgészcn Cfí^ycdiil 

 volt s e?! a faj tavaszszal általában elvedül vagy 

 legfeljebb párosan szokott megielenni. 



C.liiu (dli-hiíi phii'iitlis A pettyes lilét már- 

 czius Iti-an kis csapatokban figyeltem meg a 

 nádas réten. Aztán sokáig egyet se láttam, s j 

 csak aprii 11-én ejtettem el a Sósércn még 

 egy öreg meglehetős bizalmas nőstényt, a mely- 

 nek petefészke már erősen ki volt fejlődve. 



ChiiniilriKs „inriiu-llii!^. Február ^o-án fü- 

 työlve vonult egy csapat — >-Ek. Bár lövéshez 

 nem juthattam, de biztosra veszem, hogy nem 

 tévedtem, mivel a havasi lilének lígy a repülé- 

 sét, mint a hangját Eossittenhől jól ismerem. 



Tnlíiiiiis fiisnix. April I 1 17-ig közönséges 

 jelenség volt a Sósér tócsáin ; később már csak 

 néhány elkésett fordult elő. A legtöbb fehér- és 

 feketén tarkázott, de már mégis túlnyomóan 

 fekete átmeneti ruhát viselt, igen vadak voltak 

 és többnyire rokonfajok társaságáljan tartóz- 

 kodtak. Bizonyitó példányt lőttem. 



Liininiid iihüiirlnincliii-? April 11-én a Sós- 

 éren egA' magánosan ide-oda tipegő kis szalonka- 

 féle madarat láttunk, mely — fájdalom — el- 

 menekült. Meg vagyok róla győződve, hogy nem 1 

 lehetett más, mint Limicola; ezt az érdekes fajt j 

 szintén még Eossittenből igen jól ismerem, a 

 mennyiben ott nem ritkán elejtettem és három, 

 hurokban megfogott példányt hosszabb ideig a 

 madárszobámban tartottam. 



Ainiii'i/iir-< sji. :' Márezius 7-ikén i(i'ai(thi!< és 

 jiliacopitsoii kivül még egy harmadik gyengébb 

 Numenius-fajból is láttam csapatokat, melyet 

 biztosan — hangjánál fogva is — megkülönböz- 

 tettem a nevezett két fajtól. Egy megsebzett 

 példány — sajnos — elveszett. A magas fütty | 

 egytagú és Skihi-iiÌiis íí/ví/rt/ífs-nak nagyon éles 

 volt. Csak liiirrnlÍH vagy truidroxlris lehetett, 

 de inkább hiszem, hogy az előbbi. 



Lariis (7í//».s. Yalósilggal meglepett a vihar- 

 sirálynak gyakori előfordulása. Már február | 

 23-án láttam néhányat mindjárt épen a szállá- Ì 

 som mellett, 24-én sokat közvetlenül Fülöpszál- | 

 lás alatt. Itt a következő időben, a vasúti töl- 

 tés által határolt nagy, szabadvizü tavon ren- 

 desen volt látható ez a szép sirály kiselib- 



Aqiüla. VI. 



sprach es für einen Knriiallienvogel an. Es war 

 ganz allein gewesen, wie diese Art übevliau]i1 

 im Frühjahr nur einzeln oder li(ielisteiis paar- 

 weise zu reisen scheint. 



Cliiiriiilriiis lihiriiilis. Kleine Trupps dureli- 

 ziehender (i()l(lregeii|ifeiier gelangten am I (i-ten 

 März im Nádas-rét zur Beobachti;ng. Dann sah 

 ich lange keine mehr, bis am 11. April ein 

 alter weiblicher, ziemlich zutraulicher Vogel 

 mit stark entwirkelteni Kierstuck bei Soser er- 

 legt wurde. 



ClKinidrliis iiinrinrlhi>^. Am űW. Feber zog 

 ein Flug pfeifend nach XO. Zwar kam ich nicht 

 zu Schuss, doch glaube ich bestimmt, mich 

 nicht geirrt zu haben, da ich den Mornell nach 

 Flug und Stimme von liossitten aus gut kenne. 



Ti)l(inn>< fttsnts. War vom 11.— 17. April 

 Liemein an den Teichen von Sósér; später nur 

 noch vereinzelte Nachzügler. Die meisten trugen 

 ein buntscheckiges, aber doch schon überwie- 

 gend schwarzes Uebergangskleid, waren sehr 

 scheu und gewölmlich mit verwandten Arten 

 vergesellschaftet. Belegexemplar geschossen. 



Liinii'ohi plidijfliyiiclKi "? Auf einer Schlamm- 

 bank bei Sósér sahen wir am 11. April einen 

 einsam auf derselben herumtrippelnden kleinen 

 Schnepfenvogel, der uns leider entkam. Meiner 

 Ueberzeugung nach kann es nichts anderes 

 gewesen sein, als Liiiiicolii, mit welch interes- 

 santer Form ich von Hossitten her ebenfalls 

 gut bekannt bin, indem ich sie dort nicht selten 

 erlegte und auch 3 in Schlingen gefangene 

 Exemplare längere Zeit in meiner Vogelstube 

 hielt. 



Niniiriiiiix spec? Am 7. März beobachtete 

 ich ausser (nrnatus und /^/i(/('o/>».s- auch noch 

 kleine Trupps einer dritten, schwachen Niime- 

 nius-Art, die sich von den genannten beiden 

 deutUch unterschied, uamenthch auch durch 

 die Stimme. Ein angeschossenes Exemplar gieng 

 mir leider verloren. Der hohe Pfiff war einfach 

 und für einen Brachvogel auffallend dünn. Es 

 kann nur boi'e<ilis oder te>niirostris gewesen 

 sein, doch neige ich mehr der ersteren An- 

 nahme zu. 



Litriis f(iiNt.'<. Einigermassen überrascht war 

 ich durch das häufige Auftreten der Sturm- 

 möve. Schon am 23. Feber sah ich einige dicht 

 bei meiner Behausung, am 24. viele unmittel- 

 bar vor Fülöpszállás. Hier befand sich ein vom 

 Bahndamm eingefasster, grosser und freier 

 Teich, und hier konnte man diese schönen Mö- 



