279 



told pedifí - a mint azt most biztosan mcgálla- 

 pitlinttíim — különösen a Niidh'iiíks (H'cikiIks, 

 Hi'iinrirnst-ra iirarcHn, Fidif/iild ni(irilii,Aii(is 

 lin/cldjic és Tiirilii>i iilliiris-va nézve. Semmi- 

 esetre sem szabad tehát ezeknek az eddig na- 

 gyon eIhan3'agolt állomásoknak , melyeknek 

 létezését egy alapos megfigyelő se fogja tagadni, 

 fontosságát kicsinyleni , rs azrrl sür<iö^iicl, 

 Idhíloiii II nin^t iiiih- áihiláiinxii,, rli^mi-rt pi- 

 lirni, rs hij,liill:n:,ixrii szuhj.ilú .illnnnisni. fn- 

 iinhiiii iiirllr inni n pnryi^i ,illni,i,is„l,rl is hr- 

 l'iiiiii HZ nnullnilnqiiilHl. 



Lokális és individuális okokból egyes példá- 

 nyok kivételesen ott is maradnak a párzási ál- 

 lomásokon és tényleg szaporodnak is, minél- 

 fogva a párzási állomások pontos ismerete a 

 faunistikusra nézve is igen fontos. Ide számi- 

 tandópl. Tariliis iliiifiis, Limrriii liniirin, Fi'iii- 

 íjiilii iiinnlifri infilili, Arrliiliiilci) Iiuiojíiiíí és má- 

 sok fészkelése északi Németországban. Mivel ily 

 példák utánzásra találhatnak, azért a párzási 

 állomások lényegesen hozzájárulhatnak vala- 

 mely faj elterjedési körének kiterjesztéséhez. 



Egy másik körülményt is nagyon figyelemre- 

 méltónak tartok, s ez az a sokszor megrótt, 

 gyakran gyanús ingadozás oly érkezési adatok- 

 nál, melyeket több megfigyelő gyűjtött ugyan- 

 arról a madárfajról ugyanabból az évből és 

 ugyanazon a vidéken. Ilyenkor első sorban is 

 megfigyelési hibára gondolnak, és sok esetben 

 teljes joggal. De van annak a vonulás pontos 

 megismerését annyira gátoló jelenségnek egy 

 másik oka is. 



Ismeretes tény, hogy sok faj, a mely őszszel 

 zárt csapatokban távozik innen, tavaszszal egye- 

 dül vagy párjával tér vissza, de ezzel semmi- 

 képpen sem akarom azt mondani, hogy az egy 

 vidéken fészkelők egyidöben kelnek útra és egy 

 időben is érik el a végállomást, sőt ez a legna- 

 gyobb fokban valószínűtlen. így történhetik az- 

 tán, hogy például egy megfigyelő az A ligetben 

 néhány nappal korábban veszi észre a kakukot, 

 mint egy másik, talán éppen oly pontos vagy 

 még pontosabb megfigyelő a /> ligetben ; hogy 

 az én házamnál fészkelő fecskék később érkez- 

 nek, mint a szomszédnál fészkelők és így tovább. 



stellen konnte, besonders für Aiiiiii'nliis nrriin- 

 liis, lirnin'irn><lr(i ai'nsrllii, h'iiliiiiilii uiiirilii, 

 Anns iirnflnjir und Tiinliis jiiliii'is. .ledenfalls 

 darf die bisher arg vernachlässigte Wichtigkeit 

 solcher Stationen, deren Vorhandensein kein 

 aufmerksamer Beobachter leugnen wird, nicht 

 unterschätzt werden, und ilic lunfiilinnni iIcs 

 Bciirijfi's iln- l'nnrnnusslnlinnrn nrhm ,1,'n 

 hrrrils nlliinnrin n nrrl.n nnirn Unsi- inni 

 Fnllrrslnllnnrn nnlmlir umili, nlnijisrlirn lìr- 

 íjrilfr rrsrhrinl mir ilrini/nnl íjrlmlrn. Ans 

 lokalen und individuellen Ursachen bleiben an 

 solchen Paarungsstationen auch wohl verein- 

 zelte Pärchen ausnahmsweise zurück und 

 schreiten thatsächlich zum Fortpflanzungs- 

 geschäfte, weshalb die genaue Keuntniss der 

 Paarungsstationen namentlich für den Fau- 

 nisten von nicht geringem Werte sein dürfte. 

 Hierher gehört z. B. das vereinzelte Brüten von 

 Tardus iliarns, Linarid linnrid, Friiii/illK 

 tiìonlifrini/illii, ArrliUnili'o Iniiojiiis u. a. in 

 Norddeutschland. Da solche Beispiele Nach- 

 ahmung finden können, so vermögen die 

 Paarungsstationen wesentlich zur Erweiterung 

 der Verbreitungsgrenzen einer Art beizutragen. 

 Noch ein anderer Punkt erscheint mir hier 

 erwähnenswert. Es ist die oft gerügte, bedenk- 

 liche Schiniinliiiiifm der Angabe der AnLinifls- 

 tci'iiiiin' derselben Vogelarten in derselben 

 Gegend und in demselben Jahre, wenn ver- 

 schiedene Beobachter thätig sind. Man denkt 

 dann zunächst an Beobachtungsfehler und in 

 vielen Fällen gewiss mit Eecht. Aber jene, eine 

 genaue Erforschung der Zugfrage so sehr er- 

 schwerende Erscheinung hat auch noch eine 

 andere Ursache. Es ist bekannt, dass viele 

 Vögel, «lie im Herbste in geschlossenen Massen 

 abziehen, im Frühjahr einzeln oder paarweise 

 zurückkehren, aber es ist durchaus nicht ge- 

 sagt, ja sogar in hohem Grade unwahrschein- 

 lich, dass die Brutpärchen aus einer bestimm- 

 ten Gegend gleichzeitig aus den Winterquar- 

 tieren aufbrechen, und insbesondere, dass sie 

 {jh'iclizeitig ihr Endziel erreichen. So kommt 

 es, dass der eine Beobachter beispielsweise im 

 Gehölz A den Kukuk um einige Tage früher 

 hört, wie ein anderer ebenso aufmerksamer 

 oder vielleicht sogar aufmerksamerer Beobach- 

 ter in dem nur eine Stunde weit entfernten 

 Gehölze B ; dass die Brutschwalben an meinem 

 Hause sich später einstellen, wie an dem des 

 Nachbars u. s. w. Ich konnte dafür heuer auf 



