394 



(I lìdillxiii rain rinftinhilúsit, a mint íizt már- 

 cziiis 21. ós á2-én figyelhettem meg. Saját 

 fülemnek is alig akartam hinni, mikor egy ilijcii 

 területen meghallottam az ismeretes mélabús 

 fuvolahangot, és a puskával szereztem l)izonyos- 

 ságot, észleletem helyességéről. 



A süvöltők nevezett két napon elég nagy 

 számban vonultak át és szép példát mutattak a 

 sok fajnál, vonulás közben szokásos ivar szerint 

 való elkülönülésre. T. i. nem láttam egyet- 

 lenegy hímet is, hanem kizárólag nőstényeket. 

 Rossittenben egyszer éppen fordítva állt a do- 

 log, ott heteken át napról-napra egy tuczat és 

 több süvöltő került a fogókba és csapdákba, de 

 csupa hím, nőstény egyetlen egysem. Ei-dei pin- 

 tyet az Alföldön általában keveset láttam és hal- 

 lottam, de iudauwimiji átvonuló nőstény volt, s 

 én az Alföldön egyetlenegy hímet se láttam ! A 

 sárga ji;4('iiial( n]ii'.iín-;in :'Lt\imuH tí'iiiii'gei kizáró- 

 lag iKislnivvkl.nl „ll,,it;ik. .l/rí. //Wr.-I,,,! ápr.t3-ig 

 csak iju,stcuyckut hittiua, 11 -l-ig mindkét 

 ivar körülbelül egyenlő mennyiségben fordiílt 

 elő, !24-ikétől a gyönyörű násztoUazatban pom- 

 pázó hímek voltak túlnyomóak. Oszszel for- 

 dítva áll a dolog, ekkor ugyanis a hímek kezdik 

 meg a vonulást már júliusban; ezt a dolgot 

 Eossittenben többször figyelhettem meg. Az 

 Alídula ííív'c/í.s/.s-ből az első 10 nap alatt csak hí- 

 mek fordultak elő és csak aztán érkeztek meg a 

 nőstények. A Si/lriít (itríc<ij)i11a-ná.\ és Eiillia- 

 ciis /í/.s-c////VÍ-nál a hímek 4—5 nappal korábban 

 érkeztek, mint a nőstények. 



A tavaszi vonulás igen alkalmas időpont à 

 sok vitát okozott t^zíiiváltozáíi kérdésének meg- 

 figyelésére is, és az alábbiakban néhány adalé- 

 kot szeretnék erre nézve közölni, a nélkül azon- 

 ban, hogy ezekből messzeható következtetéseket 

 akarnék vonni, vagy hogy egy vonulási jelentés 

 szűk körében vitát akarnék kezdeni. Csak any- 

 nyit akarok kijelenteni, hogy ezirányú eddigi 

 összes kutatásaim alapján a színváltozás elmé- 

 letnek eUeix'vr vagyok, bár jól tudom, hogy ez- 

 zel ellentétben állok Európának majd vala- 

 mennyi ornithologusával. Összes eddigi műkö- 

 désem alatt ('!J!li'tl('iu>!i!i niindi'n Lriscíjrt hizávó 

 hizotiiiíléhol se találtam, mely vedlés nélküli 

 színváltozás mellett szólana, ilyen bizonyítékot 

 pedig i.dl követelnem, hogy egy valamennyi 



linlir. wie ich es am i\ . und -Id. März erlebte 

 Ich wollte dem eigenen Ohre kaum trauen, als 

 ich auf xiilclirni Terrain den bekannten weh- 

 mütigen Flötenton vernahm und musste mir 

 erst mit der Flinte Gewissheit verschaffen, um 

 nicht an eine Selbsttäuschung zu glauben. 



Die Dompfafi'en waren an den genannten 

 beiden Tagen in ziemlicher Anzahl auf dem 

 Durchzuge und bildeten dabei zugleich ein Bei- 

 spiel für die bei so vielen Yogelarten übliche 

 TrnitmtHj der Gcsrhlcrhlvr auf der Wander- 

 schaft. Ich sah nämlich ausschliesslich Weib- 

 chen, nicht ein einziges Männchen. Bei Eossitten 

 fingen sich umgekehrt einmal wochenlang — 

 jeden Tag ca. ein Dutzend und mehr — nur 

 Männchen im Dohnenstieg, nicht ein einziges 

 Weibchen! Buchfinken sah imd hörte ich im 

 Alföld überhaupt nur sehr wenig, aber alle, die 

 ich durchziehend beobachtete, waren Weibchen; 

 mir ist im Alföld auch nicht ein einziges Männ- 



I eben zu Gesiebte gekommen ! Der grosse Mas- 

 senzug der Pirole vom '23. April bestand nur aus 



j Weibchen. Von Mackelcs waren bis zum 13. 



I April nur Weibchen vorhanden, vom 14. bis M. 

 waren beide Geschlechter ungefähr gleich stark 

 vertreten, von 24. ab überwogen die alten Männ- 

 chen im prächtigen Hochzeitsschmuck. Umge- 

 kehrt wird der Herbstzug schon im Juli von 

 den letzteren eröffnet, was ich in Eossitten 

 wiederholt feststellen konnte. Von Alauda 

 armisis waren wärend der ersten 10 Tage nur 

 Männchen vorhanden, worauf sich erst die 

 Weibchen einstellten. Bei Sylvia atricapilla 

 und Eritiiaais lasci nia trafen die Männchen 

 4—5 Tage früher ein wie die Weibchen. 



Der Frühjahrszug ist auch die geeignetste 

 Zeit, der viel umstrittenen Vrrfärbaiuji^j'raiie 

 Aufmerksamkeit zu schenken, und ich möchte 

 im Folgenden einige kleine Beiträge zu der- 

 selben liefern, ohne darauf irgend welche weit- 

 gehende Schlüsse ziehen oder im engen Eah- 

 men einer Zugsbearbeitung eine Polemik eröff- 

 nen zu wollen. Nur so viel möchte ich sagen, 

 dass ich auf Grund aller bisher von mir in 

 dieser Beziehung gemachten Untersuchungen 

 Gc(pa'r der Verfärbungstheorie bin, im bewuss- 

 ten Gegensatze zu fast allen Ornithologen des 

 europäischen Festlandes. Es ist mir aber in 

 meiner ganzen bisherigen Praxis ta)ch iiiclit 

 ein einziger voll(jiUir/cf Bnueis für eine Um- 

 färbung ohne Mauser vorgekommen und einen 

 solchen nia.^s ich verlangen, wenn ich an ein 



