'■(»0 



fehérek, csőre i)edig sárgás ólomszinü. A test 

 egész alsó része szürke és sárgásfehér, leg- 

 sötétebh a mell felső része, farkában a külső 

 tollak barnásak, nagy ékalaku foltjuk fehér, a 

 l)elsök szürkésfehérek, széleik széles fakósárga 

 szegésüek s végeiken nagy fehér foltok vannak. 

 Másodrendű evezői szürkésfehérek, köröskörül 

 széles rozsdasárga sávval szegettek. Elsőrendű 

 evezői barnásszürkék, töveik barnák, széleiken 

 széles fehér sávval szegettek; végeiken nagy 

 fehér tollak vannak. A fej felső része szürkés- 

 sárga, a dolmány könnyedén rozsdássárga, a hát 

 és farktő fakó barnássztirke. Az alsó szárnyfedők 

 és a torok fehérek. 



O/V0//Í.S oriniiis. A Nádasrét partján egy át- 

 hajló ákáczfagallyon találtam egy régi sárgarigó 

 fészket, a mely nagyon eredeti módon egy régi, 

 többszörösen az ág köré csavart köténykötővel 

 volt megerősítve. 



Ciii'i'i(í< l'riiiiilciiiix. Izsákon és Bojáron fészek- 

 teleiH'i \(ilt;iK. Április 9-éri utóbbinál megsebez- 

 tem t j\ iMi-^1^ iívt, mely aztán halálos félelmében 

 egy tiija^t tnjt. Április 17-én teljes fészekaljakat 

 kaptam. A tojások között megleltem úgy a 

 nagyobb sötétszinü, mint a kisebb világosszinü 

 formát. Gyakran volt alkalmam az éppenséggel 

 nem zenész hirében álló vetési varjúnak után- 

 zásait megbámulni. Április 1.5-én este néztem 

 őket a mint hálótanyájuk felé húzódtak, miköz- 

 l)en az egyik a héja hangját utánozta s láthatólag 

 mulatott azon, hogy előtte repülő társait meg- 

 ijesztette. Máskor meg a szürke gém hangját 

 hallottam tőle, ezt ugyan halkan, de tisztán és 

 félreismerhetetlenül adta elő. 



Corvvs nioiicdula. Egy Bojáron lőtt csóka 

 koponyáján a lenyúzás alkalmával egy rettene- 

 tes, ismét hebegett, régi sebet találtam, mely 

 körülbelől a fej egész hátsó részét borította. 

 A madár különben teljesen egészséges volt, de 

 igen óvatos és okos, társai mellett meglehetős 

 bambának és alamuszinak látszott. 



Ffilrn liiiin(iicn.lu>i. Nagyon gyönyörködtem 

 egy vércse okosságán, február 22-én este leszállt 

 egy lakásom melletti fára, hogy ott töltse az 

 éjszakát. Mikor először fölzavartam magasra 

 szállott nagy ivben jött vissza, másodszor 

 pedig egészen alacsonyan szállt vissza egy 



eine sclnvarzhraunc Iris, lic-lit briiunlicligelbe 

 Fusse mit weissen Krallen und einen gelblich 

 bleifarbenen Schnabel. Die ganze Unterseite ist 

 gleichmässig graugelblichweiss. auf der Ober- 

 brust am dunkelsten. Im Schwänze sind die 

 äusseren Federn bräunlich mit weissem Keil- 

 fleck, die inneren grauweiss mit breiten, fahl- 

 gelben Rändern und grossen weissen End- 

 flccken. Kleine Schwingen trüb grauweiss mit 

 breitem rostgelben Rande ringsherum. Grosse 

 Schwingen braungrau mit breiten weissen 

 Rändern und grossen weissen Endflecken sowäe 

 braunen Schäften. Oberkopf graugelb, Mantel 

 licht rostgelb, Eücken und Bürzel fahl braun- 

 gelb. Unterflügeldecken und Kehle weiss. 



Oi'ÍoIks orinili.'^. Auf einer überhängenden 

 Akazie am Ufer des Nádas-rét fand ich ein 

 altes Firolnest, das sehr originell mit einem 

 alten, merhfach um den Ast geschlungenen 

 Schürzenbande befestigt war. 



Corvus fruçiilefjUH, Brutkolonien bei Izsák 

 und bei Bojár konstatiert. Bei letzterer flügelte 

 ich am 9. April ein 5 , welches in der Todes- 

 angst ein Ei legte. Am 17. April erhielt ich 

 frische volle Gelege. Unter den Eiern war so- 

 wohl die grosse dunkle wie die kleine helle 

 Form vertreten. Mehrmals hatte ich Gelegen- 

 heit, die als so unmusikalisch verschrieene 

 Saatkrähe als Spötter zu bewundern. Am Abend 

 des 15. April sah ich den Krähen zu, wie sie 

 nach ihren Schlafplätzen zogen, wobei die eine 

 die Stimme des Habichts nachahmte und Ver- 

 gnügen daran zu haben schien, die vor ihr 

 fliegenden Kameraden dadurch zu ängstigen. 

 Ein andermal hörte ich sie den Ruf des Fisch- 

 reihers nachmachen, zwar etwas schwach und 

 leise, aber deutlich und unverkennbar. 



Cori'us niotiedula. Eine der in Bojár geschos- 

 senen Dohlen zeigte beim Abbalgen eine fürch- 

 terliche, wieder vernarbte, alte Wunde im 

 Schädel, welche fast die ganze Breite des Hinter- 

 kopfes einnahm. Der Vogel war sonst völlig 

 gesund, hatte sich aber im Gegensatze zu sei- 

 nen sehr scheuen und klugen Genossen recht 

 dumm und dössig benommen. 



Falco tiiinuìimlus. Viel Vergnügen machte 

 mir ein Turmfalk durch seine Klugheit. Der- 

 selbe hatte sich am Abend des 22. Februar auf 

 einem Baume unweit meiner Wohnung zur 

 Nachtruhe niedergelassen. Aufgescheucht kam 

 er das erste Mal hoch in der Luft in weitem 

 Bogen zurück, das zweite Mal aber yanz niedrig 



