322 



szem i-fii, lio^y sol<kiil sötétfl)!) luiriia luitii, iniiit 

 ix zá|,'riil)i iiiúzoiiiiilian Icvok. 



Fntlcrcnld <i rei ira L. l8'J(J-boii Fiuinu és 

 Lovraua között egy fiumei vadász 2 darabot 

 eredménytelenül hajszolt. Ezt az adatot Bru- 

 SJNA közölte, de dr. Madakász, úgy látszik, nem 

 ismeri. Én az 1<si)<S-ban megjelent «Nomencla- 

 tor Avium Eegni Hungáriáén czímű műben azért 

 nem vettem föl, mert nem volt megállapítható, 

 vájjon a madaralv magyar területen fordultak-e 

 elő ? Addig, míg dr. Madarász ezt a zágrábi pél- 

 dányról határozottan ki nem mutatja, faunánkba 

 nem vehetjük fol. 



Qirathis s((.r(ililix (M. & W.) Említeni kel- 

 lett volna, hogy nemcsak a tengerpart vidékén, 

 hanem — mint irodalmi adatok és bizonyító 

 példány is erősitik — a szorosabb értelemben 

 vett magyar területen is lövetett. (Zimony; 

 Krassó-Szörénymegye hegységei.) 



Coliiniix lidìddìiii Brhm. Ez korántsem faj, 

 még csak nem is fajta, hanem színváltozata a 

 fürjnek, mint azt lovag Tschusi az «Aquilábann 

 (1S'.)7. -27. 1.) bőven kifejtette. 



ColiniiliK iivia Bonn. Legrégibb neve Gme- 

 LiN-től ered, mint Hartert kimutatta (Ornith. 

 Monatschrift 18ÍJ7. lis. 1.); tehát: Coin, uba 

 livid Gm. 



Dr. Madar.ísz dolgozatának bevezetőjében azt 

 mondja, hogy a kik Magyarország orniszát ta- 

 nulmányozni kívánják, azok a nemzeti múzeum 

 gyűjteményét nem nélkülözhetik. Tökéletesen 

 igaza van. Ehhez én csak azt teszem hozzá, 

 hogy nem nélkülözhetik a vidéki és magáno- 

 sok gyűjteményét sem, még pedig egyszerűen 

 azért nem, mert pl. — hogy többet ne mond- 

 jak — csupán CsATÓ -János, dr. Almásy György, 

 HuszTHY Ödön és a magam gyűjteményének 

 anyaga liáromszor annyi, mint a nemzeti mú- 

 zeum magyar anyaga s már csak azért is érté- 

 kes, mivel ezek egyik-másika kezdettől fogva az 

 ornithologia modern irányának megfelelőleg, 

 a fajok változandóságát is szem előtt tartva, 

 gazdagodott. E részben pedig a nemzeti mú- 

 zeum madárgyűjteménye nem nyújt elég ta- 

 nulságot. 



nes Rückens \-i(l ilnnklcr als jenes des im 

 Museum zu Agram belindhciien. 



Fratocuìa arrlini L. Im .íahrc Is'.iii ver- 

 folgte ein Fiumaner Jäger zwischen Fiume und 

 Lovrana — laut Brusina's Mitteilung — zwei 

 Stück am Meere. Dr. v. Madarász scheint die- 

 ses Datum nicht zu kennen. Ich habe diese Art 

 im (I Nomenciator Avium Regni Hungariœ n ( 1 8Í)8) 

 aus dem Grunde nicht aufgezählt, weil es nicht 

 sicher war, ob die Vögel auf ung. Territorium 

 gesehen wurden. Es wäre die Pflicht Dr. von 

 Madarász's gewesen genau festzustellen, ob 

 das im Museum zu Agram stehende Exemplar 

 auf ungarischem Gebiet erbeutet wurde : denn 

 ohne dieser Sicherstellung kann man die Art 

 in der Landesfauna nicht erwähnen. 



Ciircdbin i^iiarililis (M. & W.) Es hätte darauf 

 hingewiesen werden sollen, dass das Steinhuhn 

 nicht nur im Littorale vorkommt, sondern — 

 und dafür haben wir bereits veröffentlichte 

 Daten und Belege — auch im Krassó-Szörényer 

 Comitat. Wurde in Zimony auch erlegt. 



Colurnix balda ini (Brhm.) Dies ist weder 

 eine Ai-t, noch Unterart, sondern eine Phase 

 unserer Wachtel, wie es ja Victor Ritter von 

 Tschusi in der cAquilan (18U7. p. 2().) ausführ- 

 lich bewiesen hat. 



Col'umba lii'ia (Bonn.) E. Hartert machte 

 darauf aufmerksam, dass der Autor dieser Art 

 Gmelin ist (Orn. Monatsschr. 1807. p. 148.); 

 also Coluniba lii'ia Gm. 



Dr. V. Madarász sagt in der Einleitung seiner 

 Arbeit, dass jene, welche die Ornis Ungarns 

 studieren wollen, die Sammliing des ung. Nat. 

 Museums unmöglich entbehren können. Dazu 

 gebe ich meine vollste Beistimmung. Füge aber 

 noch hinzu, dass eben so wenig die Lokal- 

 Sammlungen und jene der Privaten unberück- 

 sichtigt bleiben dürfen, und zwar ganz einfach 

 darum, weil ja z. B. — ich will nur einige von 

 diesen nennen die Sammlungen von J. von 

 CsATÓ, Dr. G. V. Almásy, E. v. Huszthy und 

 schliesslich die meinige an Material (Ung. Vögel) 

 (Ireiinal so viel besitzten, als das Nat. Mu- 

 seum, was schon deshalb wertvoll ist, da 

 einige dieser Sammlungen von Anfang her mit 

 der modernen Richtung der Ornithologie rech- 

 nend, auf die Abänderlichkeit der Arten basiert 

 sind. Diesbezüglich ist jedoch gerade das Nat. 

 Museum wenig lehrreich. 



