347 



galma s azok helyi jelentőségének fejtegetései- 

 ből és az e téren való kutatás hézagosságából 

 megérthetjük. A párisi egyezmény azonban 

 mégis megállapított egy jegyzéket s a részletező 

 intézkedéseket, különös szempontokat az egyes 

 államok belátásaiba bizva, nemzetközileg véden- 

 dőknek tartja a következőket: Kuvikot, Gatj^ás- 

 csuvikot, Erdei baglyot, Karvalybaglyot, Gyöngy- 

 baglyot, Erdei fülesbaglyot, Füleskuvikot, Sza- 

 lakótát, az összes Harkályfajokat, Gyurgyalagot, 

 Búbos bankát, Fakúszt, Hajnalmadarat, az ösz- 

 szes Fecskéket, Kecskefejőt, Fülemiléket, Kék- 

 begyeket, Rozsdafarkúnkat, Hantmadarakat, 

 Csaláncsúcsokat, Szürkebegyeket, Nádiposzátá- 

 kat, Sitkékét, Tücsökmadarakat, Füzikéket Ökör- 

 szemet, Czinegéket, Légykapókat, Billegetőket, 

 Pipiseket, Pacsirtákat, Keresztcsőrűeket, Ten- 

 geliczt, Csizt, Seregélyt, Pásztormadarat, Gólyát. 

 Ellenben károsoknak mondja: Saskeselyűt, 

 Sasokat, Eárót, Kányákat, Sólymokat, Karvalyt, 

 Héját, Rétihéjákat, Buhút, Hollót, Szarkát, 

 Szajkót, Gémeket, Gödényt, Kárókatonákat, 

 Bukókat, Búvárokat. 



Hogy mennyiben érvényes e jegyzék bizonyos 

 országban, azt a helyi vizsgálatoknak és szak- 

 embereknek kell eldönteniök és megállapítaniok. 



Ennek a feladatnak megoldása volt e mun- 

 kának is egyik legfőbb szülőoka. 



Mert az eddig vallott nézetek és felfogások 

 mindenesetre hiányban szenvedtek s tévesek is 

 voltak, világos bizonysága ennek az 1883 : XX. 

 t.-cz. (9., 11., 12., 15. §§.) vagyis a nvadász- 

 törvény». A madárvédelemre külön törvényünk 

 nincs, de idevágó intézkedéseket ez utóbbi és a 

 mezőgazdaságról és mezőrendőrségről szóló 

 1894: XH. t.-cz. (57., 58. §§.) tartalmaznak 

 csupán ; vaunak azonban helyhatósági szabály- 

 rendeleteink is. 



A vadásztörvény az éneklő madarak vadásza- 

 tát minden időben tilalmazza, úgy fészkeik, 

 tojásaik megrontását is, de megengedi a kesi'- 

 lyük, vércsék, öli/vek, varjak korlátlan lövését, 

 valamint a vízimadarak elejtését ott, a hol nem 

 költenek. A mezőrendőrségi törvény ismétli a 

 hasznos madarak pusztításának tilalmát, védi 

 azok költését s forgalomba hozatalukat hatósági 

 engedély nélkül megtiltja. 



Nemcsak általános, de részben (a vadászati 

 törvény) helytelen, a mai nézetekkel ellenkező 



lichkcit uiid Schädlichkeit der Vögel und aus 

 der Mangelhaftigkeit der auf diesem Gebiete 

 veranstalteten Untersuchungen begreifen. Der 

 Pariser Vertrag stellte dennoch eine Liste fest, 

 und erklärte, das Detailverfahren, besondere 

 Gesichtspunkte der Einsicht einzelner Staa- 

 ten anheimstellend, folgende für international 

 zu schützende : den Steinkauz, Rauhfusskauz, 

 Waldkauz, die Sperbereule, Schleiereule, Wald- 

 ohreule, Zwergohreule, Blaurake, sämmtliche 

 Spechtarten, den Bienenvogel, Wiedehopf , Baum- 

 läufer, Mauerläufer, sämmtliche Schwalben, die 

 Nachtschwalbe, die Nachtigallen, das Blaukehl- 

 chen, die Eothschwänzchen, Schmätzer, Wiesen- 

 schmätzer, Flüevögel, Rohrsänger, Schilfsänger, 

 Heuschreckenschilfsänger, Laubsänger, Zaun- 

 könig, die Meisen, FHegenfänger, Stelzen, Pie- 

 per,Lerchen, Kreuzschnäbel, den Stieglitz, Zei- 

 sig, Star, Rosenstar, Storch. Hingegen für schäd- 

 lich: der Bartgeier, die Adler, den Fischadler, die 

 Milane, Falken, den Sperber, Habicht, die Wei- 

 hen, den Uhu, Kolkraben, die Elster, den Eichel- 

 häher, die Reiher, den Pelikan, die Kormorane, 

 Sägetaucher, Taucher. 



In wiefern diese Liste in einem bestimmten 

 Lande Giltigkeit hat, haben die localen Unter- 

 suchungen und Fachgelehrten zu entscheiden 

 und festzusetzen. 



Die Lösung dieser Frage war auch Haupt- 

 ursache der Entstehung dieses Werkes. 



Dass die bisher gehegten Ansichten und Mei- 

 nungen gewiss mangelhaft und irrig waren, 

 diene als klarer Beweis der XX. G.-A. 1883, 9., 

 11., 12., 15. §§, oder das « Jagdgesetz d. Für den 

 Vogelschutz haben wir kein besonderes Gesetz, 

 aber bloss einschlägige Verfügungen sind im 

 letzteren und in dem die Landwirthschaft und 

 Feldpolizei betreffenden XII. G.-A. (57., 58. §§.) 

 1894 enthalten; aber auch Municipal- Verord- 

 nungen sind vorhanden. 



Das .Jagdgesetz verbietet die Jagd auf Sing- 

 vögel zu jeder Zeit, ebenso das Zerstören 

 ihrer Nester und Eier, gestattet aber unbe- 

 schränkt die Jagd auf Geier, kleine Falken, 

 Bussarde, Krähen, sowie das Erlegen derWasser- 

 vögel überall dort, wo sie nicht brüten, das 

 Feldpolizei-Gesetz wiederholt das Verbot gegen 

 die Vertilgung der nützlichen Vögel, schützt 

 deren Brüten und vei'bietet, sie ohne behörd- 

 liche Erlaubnis in Verkehr zu bringen. 



Das sind nicht nur allgemeine, sondern auch 

 teilweise (Jagdgesetz) unrichtige, den heutigen 

 45* 



