349 



madarak általános védelmét illető egyéb foga- 

 natos eljárásokra is. 



Tartózkodási helyei- biztosítása és a fészke- 

 lés iló'mozdítása. A fokozódó gazdasági igények 

 a földet apróra kihasználják ; nemcsak azt irt- 

 juk, alakítjuk át, k mi feltétlenül szükséges, 

 hanem sok olyat is eltávolítunk, a mi látszólag 

 köz vetetlenül utunkban áll, közvetve azonban 

 sokkal inkább előnyös volna. Helyén való tehát 

 a figyelmeztetés: ne irtsuk ki a bokrokat s 

 egyéb a madaraknak biztonságot kínáló sűrű- 

 ségeket, ha csak igazán lényeges hasznot nem 

 szerzünk vele magunknak. Ha pedig ültetvé- 

 nyeket, kertet stb. létesítünk, szintén legyünk 

 figyelemmel a madarakra is, s így kettős czélt 

 érünk el. Minthogy ki;lturánk legérzékenyebben 

 az odúban költő fajokat sújtja, ezeknek kell 

 segítséget nyújtani, tartózkodási helyet, fészke- 

 lésre alkalmatosságot szerezni. Legczélszerűbb 

 tehát a hiányzó természetes odúkat mestersé- 

 gesekkel pótolni. Erre szolgálnak a fészkelő 

 ládikák, melyekkel még az is elérhető, hogy a 

 hasznos rovarevőket oda csalogathatjuk és tele- 

 píthetjük, a hol működésükre leginkább szük- 

 ségünk van. A fészkelő ládikák alkalmazásának 

 azonban csak akkor lesz kellő sikere, ha nem 

 csak úgy gondolomra készítjük s akasztjuk ki, 

 hanem figyelemmel vagyunk a madárfajok szo- 

 kásaira, tulajdonságaira ; szóval egész eljárá- 

 sunkkal lehetőleg utánoznunk kell a természe- 

 tet. Tudva, hogy az egyik madár szűknyilásií 

 odúban, a másik tágban, az alacsonyan, ez ma- 

 gasan szeret költeni, a fészkelő ládikák is meg- 

 felelő alakot és elhelyezést kívánnak. 



Minél természetesebbek, egj'szerűbbek, tartó- 

 sabbak s nem feltűnők, annál jobbak. Ezért nem 

 ajánlatosak a szögezett, még kevésbbé az eny- 

 vezett deszkalapocskákból készültek, hanem sok- 

 kal inkább a kérgüket tartó fanemekből való 

 törzs- és vastag ágdarabok, melyeket megfelelő- 

 leg kivájunk, megfúrunk, csavarokkal odaerősí- 

 tett tetővel látunk el. Legjobb, ha a faanyag 

 fűzből, tölgyből, hársból, fenyőből, bükkből való 

 s jól kiszáradt. A bejáró lyuk éleit, szögleteit 



spriesslichen Verfahrens betreff des allgemeinen 

 Vogelschutzes. 



Sichemììg der Aitfeiditullsorte und Förde- 

 rung des Briitijesciiäftes. Die gesteigerten An- 

 sprüche der Ökonomie nützen das kleinste 

 Fleckchen Erde aus ; nicht nur das unbedingt 

 Nothwendige wird gerodet, umgeändert, sondern 

 auch so manches entfernt, was scheinbar un- 

 mittelbar im Wege steht, mittelbar aber bedeu- 

 tend vorteilhafter wäre. Es wird daher am Platze 

 sein aufmerksam zu machen : nicht alle Sträu- 

 cher und sonstigen, den Vögeln Sicherheit ge- 

 währende Dickichte auszuroden, es wäre denn, 

 dass dadurch ein besonderer Nutzen gesichert 

 würde. Bei Anlage neuer Pflanzungen, Gärten 

 u. s. w. aber soll auch der Vögel gedacht wer- 

 den, und man erreicht hiemit einen doppelten 

 Zweck. Nachdem durch unsere Kultur am 

 empfindlichsten die in Höhlen Brütenden, zu 

 welchen aber gerade die nützlichsten gehören, 

 getroffen werden, muss in erster Linie diesen 

 geholfen werden durch Beschaffen von Aufent- 

 haltsorten und zum Brüten geeigneter Gelegen- 

 heiten. Es wird daher am zweckmässigsten sein, 

 die fehlenden natürlichen Höhlungen durch 

 künstliche zu ersetzen. Hiezu eignen sich die 

 Nistkästchen, welche ausserdem noch dazu die- 

 nen, nützliche Insektenfresser dorthin zu locken 

 und dort ansässig zu machen, wo es ihrer am 

 meisten bedarf. Die Nistkästchen werden jedoch 

 nur dann mit Erfolg angewendet, wenn sie nicht 

 nur anfs Goi'adrwolil aiiKofcrtist und ausgehängt 

 wenlcii. -.oiiilrni mil I iiicksidit auf die Gewohu- 

 heituii uiiil iMgciifiiiiilielikciten der Vögel; mit 

 einem Worte, unser ganzes Verfahren muss der 

 Natur nachgeahmt sein. Sich dessen bewusst, 

 dass der eine Vogel in Höhlungen mit engen 

 Eingangslöchern, der andere in solchen mit ge- 

 räumigen, dieser niedrig, jener hoch zu nisten 

 pflegt, müssen die Nistkästeben auch dem ent- 

 sprechend geformt und angebracht sein. 



Je natürlicher, einfacher, haltbarer und un- 

 auffälliger sie sind, desto besser ist es. Deshalb 

 können auch nicht empfohlen werden aus 

 Brettchen zusammengenagelte, noch weniger 

 zusammengeleimte Kästchen, sondern weit mehr 

 Stamm- und Aststücke von Holzarten mit blei- 

 bender Rinde, welche dann entsprechend aus- 

 gehöhlt, angebohrt und mit angeschraubten 

 Decken versehen werden. Am besten ist hiezu 

 gut ausgetrocknetes Weiden-, Eichen-, Linden-, 

 Fichten- oder Eotbuchenholz. Die Kanten und 



