417 



NEKHOLOÍi. 



Mauouvillei l>áró u'Hamonville János Káboly 

 La.ids, Doiuévrc canton régi f'ötanáiKOsa, Manonvillc 

 luaire-jc lioucq várában 1899 deccmb. 17-én, rövid 

 lietegség iitáu, üO éves korában meghalt. 



Az ö személyében Francziaországnak egyik lán- 

 >;oló lelkű Lazatia, buzgó hivatalnoka és szenve- 

 délyes, tudós oruithologusa hunyt el. 



A Franczia Zoológiai Társulat benne egyik kiváló 

 tagját, a Nemzetközi állandó Ornithologiai Bizott- 

 ság buzgó pénztárosát és a Magyar Ornithologiai 

 Központ tekintélyes tiszteletbeli tagját veszíté el. 



Báró d'Hamün VILLE nemzete egész szeretetremél- 

 tóságának inkarnácziója volt ; élénk szellem ós 

 csupa finomság ; másokkal való érintkezésben merő 

 ■készség és előzékenység; ezenkívül hűséges társ. 



Már gyermek kora óta szerette s tanulmányozta 

 a madarakat, s egy félszázadon keresztül lelkesült 

 barátja volt a kedves tollasvilágnak úgy a gyakor- 

 lati életben, mint az irodalom terén. Mint ter- 

 mészetbúvár tekintélyes gyűjteményeket hozott 

 össze ; tojás- és madárgyüjteménye pedig egyike a 

 legteljesebbeknek és legrcndezettebbeknek. 



Számos munkái közül csak a kellÖ előismeretek- 

 kel nem biro olvasók nagy számának részére írt, 

 tehát népszeríísítő «Atlas de poche des Oiseaux de 

 France, Belgiipie et Suisse» czímfí két kötetes mun- 

 káját és «La vie des Oiseaux» czímű főművét említ- 

 jük meg. 



Épen a halálát megelőző napon neveztetett ki az 

 lyOO-iki III. Nemzetközi Ornithologiai Kongres- 

 szus elnökévé. 



Hazánkat IS'.l l-ben a második nemzetközi orni- 

 thologiai kougresszus alkalmával látogatta meg s 

 részt vett a Velencze-Kis-Balatonra intézett kirán- 

 dulásban. Nagyon megszerettük s a midőn távozott, 

 hazánk és intézetünk hűséges barátot nyert benne, 

 blinden óhajtásunkat, melynek embere volt. azon- 

 nal teljesítette. Innen van az, hogy halála a Magyar 

 Ornithologiai Központnak érzékeny veszteségét 

 jelenti. 



Híven ájioljuk emlékezetét. 



//. O. 



Al. Jean Chaules Louis d'Hamonville baron de 

 Manonville, ancien conseiller général du canton de 

 Doiiicvre, maire de Manonville, est décédé au châ- 

 teau de Boueq, le 17 Décembre 1899, après une 

 courte maladie, à l'âge de 69 ans. 



Dans sa personne est disparu un des patriots les 

 plus ardents, des administrateurs les plus assidus, 

 des savants ornithologists passionnés de France. 



I^a Société Zoologique de France a perdu en lui 

 un membre eminent, le Comité International Per- 

 manent Ornithologique son trésorier, et le Bureau 

 Central Ornithologique de Hongrie un membre ho- 

 noraire considérable. 



M. le baron d'Hamonville était une incarnation 

 de toute amabilité de sa nation ; un esprit vif et 

 plein de délicatesse ; prêt toujours à rendre service 

 et surtout un camarade fidèle et sincère. 



Il aimait et il étudiait les oiseaux depuis son en- 

 fance ; il était un ami enthousiastique de ces gra- 

 cieuses volatiles depuis un demisiècle, ainsi dans la 

 vie pratique comme dans la littérature ornitholo- 

 gique. Comme naturaliste il a réuni des collections 

 vraiment imposantes ; la collection des œufs et des 

 oiseaux compte aujourdhui parmi les plus complè- 

 tes et les mieux entretenues. 



De ses nombreux ouvrages nous ne mentionnons 

 que l'n Atlas de poche des Oiseaux de France, Bel- 

 gique et Suisse» "2 séries, écrites pour le grand 

 nombre des lecteurs qui sont peu ou mal préparés 

 aux études d'histoire naturelle des oiseaux ; et son 

 chcf-d'œvre «La vie des Oiseaux.» 



La veille même de sa mort, il venait d'être nommé 

 président du Congrès International Ornithologique 

 de 1900. 



Il était en Hongrie en 1891 pendant le H. Con- 

 grès International Ornithologique, i)rit part à l'ex- 

 cursion aux lacs de Velencze et de Balaton. 11 con- 

 quit le coeur de nous tous et nous quitta un vrai 

 et bon ami de Hongrie et de notre Institut. 



Pour le Bureau Central Ornithologique sa mort 

 est une très grande perte ; il a obligé notre Institut 

 beaucoup de fois avec ses services prévenantes. 



Nous lui garderons un souvenir fidèle et recon- 

 naissant. 



0. //. 



