CHERNELHÁZI CHERNÉL ISTVÁN 9 



legszívesebben egymagában élt a vidéki városka világtól elvonult 

 csöndjében. 



Önmegtagadásig szerény lévén, mindig jobb szeretett adni, mint 

 kapni. Minden értelemben. A tisztán anyagibaif is. Mint ajándékozó, mint 

 csöndes jóltevő. 



Mint valódi nemesember, mindazokat az anyagi s még inkább szellemi 

 javakat és előnyöket, melyek születésével és tradicionális neveltetésével 

 jártak, elsősorban kötelességnek és nem jognak tekintette. Kötelességnek, 

 mindenekelőtt hazájával és nemzetével szemben. De egyszersmind komolyan- 

 érzett és komolyan teljesítendő kötelességnek az egész emberiséggel és 

 az emberekkel szemben is. 



így válik érthetővé, hogy mélyen gyökerező, forró hazaszeretete 

 mindig ment maradt az egyoldalú chauvinizmustól. Politikai és társadalmi 

 törtetés távolállott tőle. Amit keresett, az a tudományos megismerés 

 igazsága, amire törekedett, az a lelki-kulturális alkotások értékelésének 

 népeket egybefogó igazságossága volt. 



Az ország minden tájára történt számos kirándulása közben a 

 lakosság minden rétegével és néptörzsével érintkezésbe jutott. És az ő 

 előkelően átszellemült és amellett olyannyira emberileg nyilt, meleg és 

 kedves lénye minden szivet megnyert. A halász, pásztor és vadász, föld- 

 mives, polgár, köz- és főnemes — mindenki szerette Cheenelt. És aki őt, 

 miként én oly gyakran tehettem, az egyszerű román, szerb, tót vagy más 

 nemzetiségű emberekkel való érintkezésében megfig^^elhette, arra nézve a 

 nemzet szellemi egységének ősmagyar és Gheenel által mindig nagyra- 

 becsült tradíciója meggyőző módon nyert emberileg felszabadító értelmet 

 és tartalmat. 



Hasonló hatással volt Gheenel megkapóan tisztult egyénisége a 

 külföld szakembereire is, akikkel a nemzetközi madártani kongi'esszusokon 

 vagy külföldi utazásain érintkezhetett. Ilyenkor oly szálak szövődtek az 

 egyéniségek közt, amelyek messzire meghaladták a szakmabeli érdeklődés 

 mértékét és sok esetben váltak évtizedekig tartó barátsággá. 



Az egész földgömbön elszórtan, minden országban élnek Gheenel 

 barátjai, akikre elhalálozásának megrendítő hire súlyos, méhen érzett 

 csapásként nehezül. 



De teljességgel pótolhatlan ez a veszteség Magyarországra és annak 

 kultm'ájára, mert kívüle kiben van meg az egyéniségnek az a varázsa, 

 amellyel elárvult hazánknak régi barátait megtarthassa és melléjük ujakat 

 szerezhessen? 



Gheekeleől mint ornithologusról és tudósról müvei szólanak. Tudo- 

 mányos és kulturáhs jelentőségének méltatását az enyéménél hivatottabb 



