A PANCSOVAI NAGYRÉT MADÁRVILÁGA 57 



Amint látjuk július elején a madárvilág nem valami gazdag, igaz, 

 hogy az e napokban érintett területek nem épen a legmadárdúsabb helyek, 

 de az is igaz, hogy amig költenek, vagy fiókáikat nevelik, addig énekük 

 s járás-kelésük által sokkal jobban észre is vehetők, most pedig már 

 elszéledtek, s csendesen bujkálnak a bozótban. 



A Rét madárvilágának pedig a nagyobbik részét a vonulók teszik, 

 amelyek most nyáron teljességgel hiányoznak, s igy már ezért sem lehet 

 nyár közepén oly nyüzsgő-mozgó élet mint összel-tavasszal. 



A fő gyülhelyeket pedig, a mélyebb víztükröket, mint az Otses-t, 

 Intaőa-t stb. ezúttal nem kerestem fel. 



Ismét Torontál felé hagytam el a Rétet. Antalfalva mellett búza- 

 kereszten 6 drb. Corvus corax üldögélt, 4 fiatal és 2 öreg. Igen közel 

 40 — öO^-re bevártak, különösen a fiatalok nem féltek. Antalfalva és 

 Lajosfalva közt sok Cerchtieis tinnunculust és vespertiniis-t figyeltem 

 meg. 



1909. október 15. 



Z i m n y n keresztül Borosára utaztam az árvizek által oly 

 sokszor súlyosan meglátogatott kis réti falucskába. Gyönyörű verőfényes 

 őszi időjárás; nappal meleg, de az éjjel hűvös. A Rétben kicsi a viz, csak 

 az erekben és fenekekben vannak mélyebb vizek. 



Borosáról 16-án kocsin indulok az Intaőá-hoz. A művelés alatt 

 álló földek között, csak itt-ott kisebb nádas, s egy-egy terjedelmesebb 

 száraz legelő. Pár Circus pygargus és Corvus comix kerül szemem elé. 



Az Intacánál, csak egy igen nagy csolnak lévén, melyet a sekély 

 vízállásnál fogva nem tudtunk használni — kénytelenek voltunk a czombig 

 érő vizben legázolni az Intaőa szigetére, ahol egy kis kezdetleges nád- 

 kunyhó némi védelmet nyújtott a hűvös őszi éjen át. 



Az Intaőa víztükre sűrűn fedve Nymphéa levelekkel. Ezek közt 

 bujkál sok Podiceps nigricans, a nádasszéleken Gallinula chloropusok és 

 Ortggometrak futkároznak, sőt a hajnali órákban a Gallinago gallinariak is 

 10 — 12-es csapatokban. 



Kacsa nem volt nagyon sok. Dominál most még az Anas boschas, 

 azután van még kevés Nyroca ferina és ferruginea, Anas streperà, quer- 

 quedula és acuta. Igen sok a Circus aeruginosus, 6 — 8 Plegadis. Fulica 

 is volt kb. 50. drb. Érdekes, hogy a Gallinula chloropusok, délután, de 

 különösen este rendszeresen húznak. Szárcsaféle repüléssel, néha igen 

 magasan húznak ide-oda a tó s nádasok felett. Ezt én már másutt is 

 megfigyeltem, de mindig csak késő ősszel okt. — novemberben. Biztosra 

 veszem, hogy ezek az ügyetlen repülők a vonuláshoz akarnak némi 

 gyakorlatra szert tenni ez őszi szálldogálásukkal. 



Alkonyatkor kezdtek húzni a libák az Intaőára a Duna felől. Magasan 

 jöttek. Egész éjjel jöttek-mentek; kisebb szüneteket nem számítva egész 



