70 Dr- NAGY JENŐ 



a sudár nyárfák kb. Vk — 2 méternyire állnak a vizben. Csolnakon járjuk 

 be az erdőt ; mindenütt lehet haladni, de a magasabb bokrok kiáll6 

 gallyai mégis arra kényszerítenek, hogy csak a tisztásokon és nyilasokon 

 járjunk. 



Itt már több a madár, mindenfelé hallani a Parus majort, Phyllos- 

 copus collyhitai. Mindjárt feltűnik vagy 4 — 5 Milvus migrans, 1 Aquila 

 pomarina; 2—3 Turdus merula, Dendrocopus médius, hallom a Certhiak 

 és Aegithalus caudatusok hangját. Passer montanus is van elég, harkály- 

 odvakban és régi gémfészekben fészkelnek. Az erdő felett Ardea cinereak 

 húznak. 



A gémek, s különösen azok hangja után indulva, az egyik nyiladék 

 felett mihamar ráakadtunk a gémtelepre. A telep kb. 200 fészekből áll, 

 melyek 20 — 25 m. magas, vékony fekete nyárfákon vannak. Némelyik 

 fán 3 — 4 fészek is van ; sok még csak most készül ; most is hordják a 

 gémek a gályákat. A telep kb. 200 lépés hosszú és 100 lépés széles ; 

 miután én e telepet 5 évvel ezelőtt még nem láttam, s azóta sem hallottam 

 róla semmit, valószínűnek tartom, hogy csak ez évben jött létre; erre 

 vall az is, hogy a legtöbb fészek még csak kezdetleges állapotban van. 

 A gémek közül egyesek már kotlának, a legtöbb azonban még fészkét 

 épiti, s emellett nagy krákogva trombitálva verekednek. 



A gémtelep széle felé úgy 15 m. magasan egy Milvus migrans 

 fészkében fészkelt egy Falco cherrug, melyre ugy lettem figyelmes, hogy a 

 him zsákmányt hozott a kotló nősténynek, s a fészekbe szállt, majd engem 

 észrevéve elrepült. A kotló nőstény oly rendületlenül ült a fészken, hogy 

 a telepen tett lövéseinkre nem is reagált,, csak a fa megkopogtatására 

 repült ki. 



Ugyancsak ebben az erdőben fészkel még valószínűleg 2 pár Corvus 

 corax; a lövésektől megriadva ott keringtek az erdő felett. A Milvusok 

 is természetesen itt költenek, de ezek most legfeljebb a fészkeiket épitik 

 vagy tatarozzák. Turdus merulak már a nászdalukat éneklik. Az erdőben 

 való csolnakázás nagy gyönyörűség, minden apró kellemetlenség dacára. 

 Nagyon érdekes volt megfigyelni, hogy hogyan sütkéreznek a vizi siklók 

 a bokrok tetején. 



Ahogy a bokrok között bujkálunk csolnakunkkal, a szó szoros értel- 

 mében nyakunkba pottyan hol itt, hol ott egy jól megtermett sikló, nagy 

 rémületére evezőseinknek : később rájöttünk, hogy ezek a kigyók, miután 

 sehol másutt nem találnak szilárd pontot pihenésre és sütkérezésre, a 

 bokrok ágaira kúsznak fel és ott szép szabályosan összetekerőzve sütkéreznek. 



A nyárfa erdőt elhagyva a tölgyerdőt keressük fel, itt sokkal kevesebb 

 a madár, mindössze Fringilla coelehs van szép számmal, amelyek már a 

 nászdalukat fújják. Egy vágás szélén egy tölgyfán kb. 15 m. magasan 

 van egy jó erős, magas, frissen készült fészek, egy Astur palumbarius 



