72 Dr. NAGY JENŐ 



borin, az Acrocephalus streperus, és főleg estefelé az Erithacus suecica 

 cyanecula is. Van még azután pár Alauda arvensis és Crex. Hirundo 

 alig 1 — 2, Delichon és Clivicola már több jár a rétek és vizek felett. 

 Cypselus apus szintén volt vagy 3 — 4. Corvus cornix, Pica van elég. A 

 bokros helyek körül láttam még 5 — 6 Lanius colluriot, s a kaszálók körül 

 pedig 1 — 2 Carduelisi. Emberiza schoeniclus nincs valami sok ; Antho- 

 scopus pendulinus a gáton belül levő fűzfák között sok van. E füzek most 

 vizben állnak s igy alkalmasak a fészeképitésre. Mihamar találunk is egy 

 készülőben levő fészket, egy viz felett lógó fűzfaág végén. 



Miután az Euphorbias rétek mind viz alatt vannak, s a mély vizben 

 lehetetlen egész a tavakig gázolni, csolnakra ülünk tehát és beevezünk 

 a S i r k a barába. Az idén nincs tavalyi avas nád, mert a tavaszi nagy 

 vizben mind lerothadt és letört s a mostani uj nád is gyenge, mert kb. 

 2 m. mély vizben áll. A letört s viz által összesodort nád mint vastag 

 nádszőnyeg fedi a viz felszínét, alkalmas pihenő s fészkelőhelyet adva 

 különböző madárfajoknak. Még be sem érünk, már jön velünk szemben a 

 Siroka bara vagy talán az Otses felől 8 Platalea, majd később ismét 3 

 darab. Mind a Duna felé, í- azon keresztül a Száva felé igyekeznek, 



A Siroka barából átmentünk az Intacába, mert ezek a mocsarak 

 most mind összeköttetésben vannak egymással. Általában nem sok a madár ; 

 a mocsarak sekélyebb részein 3 — 4 Ardea purpurea és A. cinerea ; a 

 nádasokban 4 Phalacrocorax pygmaeus, 1 — 2 csapat Nyroca ferruginea s 

 pár Anas boschas. Este is alig húzott 3 — 4 csapat kacsa. Azonkívül mind 

 a 3 napon láttam egy-egy Lnrus cachinnanst és egy Larus fuscust ; külön- 

 külön járt mindakettő a nagy tavak felett. 



Hogy a Larus fuscust biztosan felismertem, azt csak annak köszön- 

 hetem, hogy Norvégiában mindig nagy figyelemmel kisértem e sirályokat, 

 s igy jól megismertem őket. 



A Siroka bara vizirózsalevelekkel borított tükrén fészkel kb. 20 Larus 

 ridibundus. A fészkek rendellenesen nagyok és. magasak : bizonyára a 

 nagy viz erős hullámzása miatt. Pár még üres, a többiben 2 — 2 tojás 

 van. A Larus-ok fészkei között volt 2 Sterna hirundo fészek is, melyek 

 jóval alacsonyabbak és 3 — 3 tojás van bennök. Itt a Siroka bara sirály- 

 telepe felett láttam először azt a két idegenszerű, a L. ridibundus-nál 

 kissé nagyobb, de félig-meddig a. Falco subhuteo-ra. emlékeztető, merészen 

 csapkodó madarat, amelyeket a környék összes sirályja mindig veszett 

 rikácsolással űzött és kergetett: ez pedig 2 Stercorarius parasiticus volt. 

 Ez északi madár, amely néha ugyan ősszel el-elvetődik nagyobb vizeinkhez, 

 hogy mit keres most június végén nálunk, arra bizony nehéz felelni. 

 Hosszú hegyes a szárnya, hosszú keskeny a farka, háta s szárnyai felül 

 egész sötétek, hasa fehér, szárnyai alól feketén csikozottak. Ha a sirályok 

 rátámadtak, akkor ezek mindjárt a tó, vagy a nádas felé vágódtak le. 



