A PANCSOVAI NAGYRÉT MADARVILAGA 75 



lemehessek a Rétbe, s igy csak a jelen évben láthattam ismét viszont 

 ezt az oly érdekes ősvadont, amely az idén érintetlen vadságának oly 

 pompájában diszlett, amilyenben azelőtt sohasem láttam. Az idén, de 

 talán már tavaly is, nem jártak nagy marhacsordák keresztül-kasul a Rét 

 emelkedettebb helyein, s igy nem volt legázolva a Rét és nádas. Se ut, 

 se csapás, mindenütt csak a sürü szinte járhatatlan derékig érő, sással 

 kevert réti növényzet, s a mellig érő Euphorbia bozót és az IV» öles 

 nádasok minden kilátást meggátló sűrűsége. Itt boldoguljon azután az ember ! 



Julius 23-án indultam el Titelről, s Rezsőházán, Csentán, 

 B a r an d á n keresztül érkeztem a Rét északi szélére, Oppovára (Opáva). 

 Útitársam Klaab Vilmos titeli ev. lelkész. Rezsöházaés Csenta 

 közt egy igen érdekes területet szeltem keresztül, t. i. az egykori óriási 

 Kulpin tó és mocsár medencéjét. Sajnos manapság már nyoma sincs 

 itt a régi szép világnak, mindenfelé csak búza, kukorica és cirokföldek 

 díszlenek. Csak az utmenti árok partján maradt meg még valami kevés 

 az egykori Rétből, az ott tengődő réti növényzet képében. 



p p V a község északi szélén, közvetlen a falu alatt, s a Baranda- 

 Oppova közti országút mellett olyan gyönyörű kép tárult a szemeink 

 elé, hogy ennek láttára egy a nyugaté ui'ópai viszonyokhoz szokott természet- 

 vizsgáló bizonyára a Nilus, vagy az Amazonas mellé képzelte volna 

 magát. Egy kisebb, hosszú, keskeny bara van itt, egyik végén kis nádassal 

 övezve, s itt oly tarka-barkaságban van a sok különféle vizimadár, s 

 aránylag oly kis területen, s alig 200 lépésre az országúttól, hogy akár 

 állatkerti tómedence benyomását teszi. 



A parton, s a környező tarlókon, sőt még a buzakereszteken is vagy 

 30 — 40 Ciconia alba gubbaszt csoportosan, 6 — 8 pedig a vizben gázol ; 

 ugyancsak a vizet gázolja vagy 40 Ardea cinerea, 8 — 10 Plegadis falcinellus 

 és Ardeola ralloides ; s a viz felett rikácsolva, cserregve táncol egy jó 

 csomó Larus ridibundus és Sterna hirutido. 



Oppováról a Rét északi homokos legelőterületén áthaladva, a 

 königsdorfi erdőt keressük fel. 



Az erdőkörnyéki buja réteken sok a Motacilla flava, s pár Acrocephalus 

 palustris is énekel. A nyárfa erdőben az Ardea cinerea telep még meg- 

 nagyobbodott, minden fán van vagy 3 — 4 fészek. Most azonban már 

 mind elhagyott, csupán csak 3 — 4-ben voltak még fiókák. Lent a bokrok 

 s a föld még mindig piszkos és büdös ; még egy fészekből leesett anyányi 

 fiókot is találtunk. Az erdő felett kering vagy 20 — 25 Milvus migrans^ 

 ezek is itt költöttek. Egyszer hallottam a Corvus corax hangját is. 



Még a következő fajokat figyeltem meg az erdőben : 1 — 2 Tur dus 

 merula-i, 2 E. luscinia-i, sok Ligurinus-i, kevés Muscicapa grisola és 

 Parus ater-i és a tölgyerdőben sok FringUla coelehs-et. Azután igen sok 

 Turtur-i, kevés Lanius collurio-t, s kétizben egy fiatal Haliaëtus albicüla-t. 



