86 Dr. GRESCHK JENO 



nyujthatósága tehát a II. íz hosszától függ. Az I. íz hossza állandóbb és 

 más izmokhoz alkalmazkodott. Lugas azt hiszi, hogy az I. íz méretei a 

 csőr hosszától függnek, ami azonban nincs megindokolva. 



Miután a nyelv vázát megismertük, rátérünk az izomzatra, tekintettel 

 annak beidegzésére. Még pedig figyelembe vesszük nem csupán a nyelv 

 tulajdonképpeni izomzatát, hanem — régi szokáshoz hiven — a táj 

 mindama viscerális izmait, melyek működésbelileg a nyelvkészülékhez 

 sorolhatók. 



1. Musculus mylohyoideus. (M. m. anterior) 3. rajz. Ez az 

 izom főleg haránt irányú rostjaival a két alsó állkapcsi ág hátsó közét 

 tölti ki. Az alsó állkapocs háti széle közelében ered és vékony raphe-ben 

 találkozik a másik oldal rostjaival. Elül a rostok a szájbör kötőszövetébe 

 vesznek. Hátul a legvastagabb, de egy m. hyomandibularis transversus, 

 a milyent Kallius ismertet, itt meg nem különböztethető. Háti oldalán 

 a m. ceratohyoideus fekszik, melynek harántul futó rostjai a raphe-ben 

 izmunkkal összefügnek. Nem függ össze tehát egyenesen a nyelvvel és első- 

 sorban a gégefő és az alsó szájpad fölfelé húzója. A nervus trigeminus 

 erőteljesen kifejlett alsó állkapcsi ágából származnak idegei. Hátul a 



2. Musculus serpihyoideus (m. hyomandibularis medialis 

 Kallitjs) tapad hozzá (3. rajz). Ez az izom a mandibula hátsó végének külső 

 oldaláról ered, harántirányban előre tart és a középen kiszélesedve finom 

 raphe-ben egyesül a másik oldal rostjaival, azonkívül összefügg a légcső 

 hasoldali kötőszövetével. Beidegzője a n. facialis. A nyelvet visszahúzza. 

 A m. stylohyoideus-szal együtt ezt az izmot az irodalom többnyire m. 

 mylohyoideus posterior néven jelöh, minthogy azonban más agyideg a 

 beidegzője, mint az előbbi izomé, helyesebb más néven fölsorolni. Hátul 

 a constrictor colli mellső része határolja, mely vele közösen ered 

 s a középen a raphe-ben végződik. A m. cucullaris rendszeréhez tartozik 

 s így nem tartozik tovább ide. 



3. Musculus stylohyoideus (m. hyomandibularis Kallius). 

 Az alsó állkapocs külső oldalán az előbbitől befelé és hátrafelé ered (3. rajz) 

 és a ceratobranchiale alsó fölületéhez tapad, ennek nyelvcsonttesti izülete 

 mellett (4. rajz). Ez az izom a madarakban igazi m. stylohyoideus, mert 

 Kallius kimutatta a háziveréb embryójában, hogy a columella nyúlvá- 

 nyáról ered, mely a magasabb állatok styloid-jének felel meg. A n. facialis 

 idegzi be a nyelv e fontos hátrahuzóját, amely azokban a madarakban, 

 amelyek nyelvüket messzire kinyújthatják, a koponyán mind hátrább nyúlik, 

 a kohbri-félékben pl. egészen a csőr tövéig tette át eredését. 



4. Musculus ceratomandibularis (m. geniohyoideus autt.), 

 3. és 4. rajz. Két ággal ered: egy mellső erősebb dorsalis ággal a man- 

 dibula belső oldaláról és egy hátsó gyengébb ággal a mandibula alsó 

 szélén, az itt kifelé áthajlott m. pterygoideus fasciájáról. Hosszantirányu 



