MADÁR VÉDELMI TANULMÍNYOK 1921. ÉVBŐL 



139 



van, amely okból egyszerű házi eszközökkel való előállítása nem remél- 

 hető és igy a kívánatos elterjedése csupán gyárilag lesz megvalósítható. 

 Ez a körülmény késztette intézetünket arra, hogy e csapda szerkezetét 

 a lehető legprimitivebb, tehát házilag is könnyen készíthető alakban 

 iparkodjék megoldani, az itt bemutatott ábra szerint. Az ábrához csak 

 ennyit kell hozzáfűznöm: a röplyuk alatti harántléc a lecsapódott ajtócs- 

 kának belülről való felemelését akadályozza; a támasztó-ágacska azért 

 megy alulról derékszögben s nem közvetlenül a harántléctöl felfelé, mert 

 utóbbi esetben az ajtócska lecsapódnék, mielőtt még a madár teljesen 

 bebúvott volna. Az ajtóul szolgáló s a rajzról elhagyott oldaldeszkát 

 pedig, a rázkódás elkerülésére, nem fémből, 

 hanem felszegecselt bőrdarabokból készült 

 forgópántokkal erősitjük az odúhoz és könnyen 

 járó sodronykapocscsal akasztjuk be. Ugy 

 Vitányi készülékének két változata, mint az 

 itt emhtett egyszerű minta intézetünk gyűjte- 

 ményében látható. Ezt az oducsapdát termé- 

 szetesen csak állandó személyes felügyelet 

 mellett szabad alkalmaznunk, hogy a foglyul 

 esett veréb ne vergődjék sokáig, vagy az 

 esetleg megfogódzott más odulakó madarat 

 azonnal kiengedhessük. A fogásra a kora 

 reggelt tartom legalkalmasabbnak; ilyenkor 

 van legélénkebb mozgolódás a fészekodvak 

 körül. 



A verebeknek a hasznos odulakók érde- 

 kében való gyérítésére különben más utón is 

 törekszünk, még pedig a bódító szerekkel 

 itatott magvak alkalmazásával. A kísérletek- 

 nek eddig leküzdhetlen akadálya van; ez a madaraknak a bóditószerekkel 

 szemben való rendkívüli ellentálló ereje. Már pedig csakis múló hatású 

 bóditó szerek jöhetnek tekintetbe, nem pedig roncsoló mérgek, hogy a 

 véletlenül a verebekkel együtt elaltatott más madarakat módunkban 

 legyen felébredésükig biztonságba helyezve, utóbb szabadon bocsájtani. 



A vidéken végzett munkánk ezídén is csak az Alföld gyümölcsösei- 

 ben felújított néhány fészekodutelep ellenőrzésére és fejlesztésére szorít- 

 kozott, így elsősorban a kiskunhalasi Fehértó-erdöre, hol a háború 

 folyamán hajléktalanná vált odulakókat iparkodunk az egykori fatörzs- 

 odvak helyett az ujabb deszkaodvakba telepíteni. E munkát ezídén is 

 Selymesst Ferenc m. kír. főerdötanácsos végezte. Jelentése szerint a 

 szeptemberben megvizsgált 69 deszkaodu közül 54-ben volt hasznos 

 madárnak összesen 65 fészke (a kétszeri költést is számítva), 8-ban pedig 



Verébfogó oducsapda legegy- 

 szerűbb alakja. 



