140 CSÖRGEY TITUS 



veréb fészkelt. A hasznos madár kizárólag cinege volt: 49 szén-, 13 kék- 

 es 2 barátcinege-íészekalj a kikelésnek nyomaival. Egy odúban a nyomok 

 szerint mintha nyaktekercs költött volna, noha a sikfenekü deszkaodu 

 nem alkalmas e madárnak, minthogy fészekanyagot nem hordván be, 

 csészealaku odufenékre van utalva. 



A Fehértó-erdö egykori lakói közül még mindig hiányzik 

 a csuszka, a fakusz, (a nyaktekercs), az örvös légykapó s a seregély. 

 E kimaradás okául talán csak a nyaktekercsnél lehet a deszkaodunak 

 kevésbé megfelelő alakját tekintenünk, mert hiszen a többi faj, kivált a 

 seregély s az örvös légykapó szívesen fészkel a fatörzsodvak ősében, 

 a deszkaoduban is. A seregélyek nyilván azért maradtak el, mert számukra 

 nem volt eddig külön oducsoport kihelyezve. Már pedig Beelepsch tapasz- 

 talata szerint a seregélyek csak ott foglalják el az alacsonyan lévő cinege- 

 odúkat, ahol már magasabban lévő természetes faodvakban régebb idő óta 

 meg voltak települve, üj telepítésnél nagyobb — 4 — 8 méteres — magas- 

 ságban, csoportosan kell a műodvakat elhelyeznünk. E hiányt még 1922. 

 telén pótoljuk. 



Javarészt a seregélyek elmaradásának tulaj donitható a gyapjas pille 

 (Ocneria dispar L.) oly mértékű fokozatos elszaporodása, aminőre az 

 elmúlt 20 évben, mióta Selymesst azt az erdőt kezeli s amig azt a 

 seregélyek állandóan lakták, példa nem volt. Ugy látszik tovobbá, hogy 

 ez a lepke jobban kedveli a deszkaodukat, mint a régebbi fatörzsodut. 

 Azelőtt u. i. a műodvakban csak elvétve akadt báb, hernyóbőr és lepke- 

 hulla, a kevés petecsomó pedig rendesen az odu külső felületén, nagyobb- 

 részt pedig a fák törzsén volt. Most azonban a deszkaodvak belsejében 

 is tömegesen bábozódtak a hernyók s a kikelt lepkék ugyanott rakták le 

 petéiket is, mig a műoduval ellátott fák törzsén petecsomó aüg volt 

 található. Az a pete-tömeg, amelyet Selymessy szept. 17-én 28 fészek- 

 odúból kiszedett s intézetünkbe hozott s amelyet részben téh cinegeete- 

 tésre használtunk fel, több millióra tehető. A deszkaodu tehát még a 

 fatörzsodunál is több alkalmat ád e káros rovar irtására ott, ahol annak 

 természetes ellensége, a seregély hiányzik. 



A kecskeméti határban, a kohári-szentlőrinci erdőben 

 végzett odu-revideálás alkalmából Selymessy azt is észlelte, hogy a har- 

 kályok a deszkaodvak négyszegletű belvilágát hengeresre, sik fenekét 

 pedig csészealakura iparkodnak vájni s eközben azok fenekét teljesen át 

 is ütik, amint az intézetünkbe került ily odún látható. A halasi revide- 

 álás közben pedig a rovaréletnek azt az érdekes jelenségét is megfigyel- 

 hette, hogy t. i. a lódarazsak (Vesjia crabro L.) éjjel is repkednek s 

 enyhe időben nagyon későn vonulnak haza. Egy lódarázs-lakta fészekodut 

 akart tisztogatás céljából levenni s biztonságból a derengő holdfénynél 

 este V2IO órakor fogott csak a röplyuk beszögezéséhez. Az odu levevése 



