MADÁRVÉDELMI TANULMÁNYOK 1921. ÉVBŐL. 141 



előtt azonban már menekülnie kellett a csak akkor érkező darazsak elől, 

 melyek másnap reggelig végig rágták a röplyukat lezáró deszka oldalát. 

 Az 5 emeletes lódarázsfészek azóta odvastul gyűjteményünkben van. 

 A műodvak egyéb alkalmi lakói közül csak 2 egér (Epimys sylvaticus L.) 

 és 9 törpedenevér (Fipistrellus p. L.) került elő; az előbbi évben az 

 odvakban észlelt tömérdek levelibéka ezidén elmaradt. 



A szabadon fészkelő hasznos madarak védelmére irányuló törekvé- 

 seink ezidén is főképpen a fészekrabló szárnyasok gyérítésében valósultak 

 meg. A szarkák és szürkevarjak múlt évi jelentésemben ismertetett tavaszi 

 mérgezése jelentékenyen fokozódott mértékben történt s e téren különösen 

 Szabolcsmegye törvényhatósága mutatott követendő példát, e kár- 

 tevőknek ezreit pusztítva el. Ámde még az sem elég, mert tízezrekkel 

 kellene a fészekrablók számát apasztanunk, hogy megmaradt kis orszá- 

 gunkban a háború előtti állapotig juthassunk. A s z o l n o k-d e b r e c e n î 

 vasútvonal mentén, hol a mérgezés még nem kezdődött meg, oly ijesztő 

 számban él a szarka, hogy csodálnunk kell, miként lehet ott házíszárnyast 

 csak részben is felnevelni. így volt ez tavaly még Szabolcsban is, 

 ahol pl. a kállai határban álló helyemből 25 szarkafészket számláltam 

 meg s ahol jövetelem előtt 40 — 50-es csapatokban járt a szarka. A 8 

 napig tartó mérgezés után azonban már csak elvétve akadt élő szarka, 

 a többi már a fák alatt hevert holtan. Egy helyt 100 lépésnyi vonalon 

 7 szürkevarju és szarka hulláját találtam. A mérgezést azonban még itt 

 is meg kell ismételni, mert a megürült területekre állandóan áramlanak 

 be a szomszédból érkezők. Ami kicsinyben Szabolcsra mondható, ugyanez 

 áll az ország egészére is. Az elszakított országrészekben u. i. nem lévén 

 módunkban hasonló intézkedéseket végrehajtani, onnan tehát ezután is 

 egyre özönlik be a kártevő szárnyas. 



A mérgezésre szánt 6-hetes tanulmányutam tapasztalatait másutt 

 közlöm részletesen. Itt csak a legfontosabbat említem meg. így, a szarka- 

 mérgezésre március utolsó és április első hete bizonyult legalkalmasabb- 

 nak, amikor e madarak még közös hálótanyákra járnak, legszívesebben 

 fenyvescsoportokba. Ha ily hálótanyát alkonyatkor körülrakunk mérgezett 

 tojással, másnap reggelre már rendesen elkel a csalétek s ha a mérgezés 

 e módját megismételjük, nem nehéz 90Vos apasztást elérni. A szürke- 

 varjúhoz már több idő és munka keU, kivált, ha a szomszédból beláto- 

 gatókkal is végezni akarunk. Mire u. i. ezek a területre érkeznek, a hely- 

 beli szarkák és szürkevarjak már felszedték a mérget. Már azért is célszerű 

 tehát a mérgezést korán megkezdeni, hogy április második felét teljesen 

 a szomszédból érkezők gyérítésére fordíthassuk. 



Szárazság idején, miként az elmúlt tavaszon is volt, amikor a tojások 

 hustölteléke 2 nap alatt cseréppé szárad, tehát a madarakra nézve ehetet- 

 lenné válik, az esetleg el nem kelt tojásokat az üres héjakkal együtt 



