KISEBB KÖZLEMÉNYEK 167 



Nyaralóm előtt 5 darab 20 — 25 éves gesztenyefa áll, melyek az idén 

 nagyon dus termést hoztak. Mire — szeptember 30-án — Badacsonyba 

 érkeztem, két fának termését majdnem teljesen leszüretelték a szajkók. 

 Riasztás nem használt, ha pedig kiültem a fákat őrizni, a legtávolabbra 

 esőre mindig észrevétlenül odalopakodtak s többnyire csak akkor vettem 

 őket szemre, mikor hirtelen elrepültek a fa koronájából prédájukkal. 

 Nem maradt tehát más hátra, mint a puskához folyamodni. Első nap 

 liamarosan 8 darab szajkót lőttem s annyira nem akartak tágítani kedves 

 fáiktól, hogy alig pár perc múlva, hogy egyik fáról lelőttem egyet, a szélső 

 fán már megint megjelent 1 — 2 darab. Azontúl még 2 darabot lőttem 

 s ettől fogva látogatásuk meggyérült, mint számuk is. Egy-kettő azonban 

 következetesen meg-megjött, ezeket már nem bántottam, mert ugy 

 találtam, hogy eléggé megritkítottam soraikat s pajkos imposztorkodásuK', 

 elevenségük, szépséges tollazatúk, amivel a vidék gyönyörűségét fokozzák, 

 felér lényegtelenre apasztott kártételükkel. Hogy azonban elszaporodva és 

 nagyobb társaságokban mutatkozva a gyümölcsökben lényeges kárt 

 okoz a szajkó, az kétségtelen. Itt Badacsonyban az idén a cseresznyét 

 is nagyon dézsmálta, majd augusztus végén és szeptember elején egy 

 kukoricatáblámat látogatta oly sürüen, mint utóbb a körte- és a gesz- 

 tenyefákat s az érett csöveket alaposan megrongálta, hasonló módon, 

 akár a vetési varjak. Chernél István. 



Vadludak kártételei a vetéseken. Azóverbászi határban lévő 

 úgynevezett ,remanenciák" aránylag mélyen fekvő terület, mely 40 évvel 

 ezelőtt viz alatt állott. Azóta lecsapolták, de 1919 őszén a sok esőzés 

 következtében mindenfelé nagyon feljött a talajvíz s igy a remanenciák, 

 mint legmélyebben fekvő terület, újra viz alá kerültek. Honnan tudták a 

 vadludak — honnan nem, de tény dolog, hogy tömérdek számban gyüle- 

 keztek ezeken a nagykiterjedésű vizeken, főleg Anser albifrons és Anscr 

 fahalis. Természetesen a környék búzaföldjeire járnak legelni s ha 

 jóllaktak visszajönnek ide a vizekre inni, déltájban delelni, este felé 

 pedig hálni. 



A búzaföldeken normális körülmények között nem szoktak kárt tenni 

 a legeléssel, de itt igen jelentékeny károkat okoztak, mert az átnedve- 

 sedett talajból a zsenge szárral együtt a buzaszemet is kihúzták. Ahol 

 sok a hba, ott aztán teljesen kivész a búza. 



Begy és gyomortartalom vizsgálatok alapján hozzávetőleges számítást 

 is csinálhattam a kártételről. Az egy liba által elfogyasztott vetőmagot 

 kb 200—250 grammra becsülöm, tehát 1.000 liba naponta kb 250 kgrot 

 fogyaszt el, vagy 75 mázsát egy hónap alatt. Pedig hát sok ezer liba 

 telelt itt s tovább voltak itt eg>' hónapnál. Hát ha még az egész 

 Aj földet vesszük tekintetbe, ahol sok 100.000 liba telel át évente! Bizony 



