KISEBB KÖZLEMÉNYEK 169 



taihoz hasonlóan előre és hátra mozgatva. Lábait és farkát ennél az 

 úszásnál nem használta, legalább is nem észleltem azt. Kb. 40 méteres 

 úszás után szárnyát behúzva könnyedén fölengedte magát a szemközt 

 levő part szélén s egy kis vízinövény fedezete mellett csupán a fejét 

 dugta ki a vizböl függőleges irányban, annyira, hogy szeme éppen a viz 

 fölé került. A függőlegesen álló sárgás növényzet mellett függőlegesen 

 fölfelé tartott sárga csőrével pompásan mimikrizálva mozdulatlan maradt, 

 dacára annak, hogy mozdulataimmal zavarni igyekeztem. Kutya hiányá- 

 ban bántatlanul is hagytam. Babthos Gyula. 



A vadludak téli fürdője. 1920. október utolsó napjaiban beállott 

 szokatlanul erős hidegnél megfoghatlan volt előttem, hogy hová lett az a 

 tömérdek vadlúd, mely e hó folyamán óriási falkákban vonult a Horto- 

 bágyra. Egyetlen egy csapatot sem láttam a szokott keleti irányban 

 elmenni. Október 30-án kocsin kimentem Angyalházára. Útközben egész 

 az u. n. Vajdahalomig egy darab libát sem láttam, hanem ettől fogva 

 óriási tömegekben. 



A felzavart vadludak mind Angyalháza felé repültek, sehogy sem 

 akartak más irányt venni, bármely irányban zavartattam meg őket, 

 kiérve Angyalházára, fogatváltás után igyekeztem le a Hortobágy folyóhoz, 

 amely ugy be volt fagyva, hogy teherrel megrakott szekérrel át lehetett 

 menni rajta. Az Angyalházán lévő összes állóviz is mind befagyva, de a 

 Nagyréten, mely kb. 200 kat. hold terjedelmű, egy félkör alakú 5 — 600 

 méter hosszú, 100 — 120 cm széles csatorna nyitva volt, ezt a hbák nem 

 hagyták befagyni. Az az elképzelhetetlen tömegű vadliba amely itt volt, 

 egymást váltva a fürdőzésben, leírhatatlan jelenet volt. Mintha a leg- 

 pontosabban járó óra lett volna mindannyinál minden 5 percben felkeltek, 

 az eltávozókat ott várta az uj csapatok tömege. Ez igy ment éjjel és 

 nappal. A viz elhagyása óriási zajjal történt. 



A vadlibák a szokásos óvatosságot, szemességet, elővigyázatosságot 

 mind-mind sutba dobták. Mondhatni vakok voltak. Mikor egy csapatból 

 kilőttem 3 — 4 drbot, a következő csapat, mely láthatta, hogy az előtte 

 húzó falkára lövöldöztem, éppen ugy jött, mintha semmi sem történt 

 volna. Rövid negyed óra alatt 19 drbot lőttem s akkor otthagytam őket, 

 másnap reggel újból kimentem s ugyanazt a képet láttam, 2 csapatból 

 ellőttem 7 drbot, de alighogy áldozataim a földre estek, már uj, lőni 

 való csapat volt előttem. Pedig köd abszolúte semmi sem volt s a szél is 

 felőlem fujt reájok. 



Öreg pásztorok szerint, a hirtelen beálló ilyen erős hidegnél, a 

 vadlibák mindig a Nagyréten hagynak meg maguknak ilyen fürdőcsatornát 

 s ilyenkor a nagy Hortobágyon nincs egy darab liba sem. 



Stkiss Lajos. 



