190 KISEBB KÖZLEMÉNYEK 



Az általam megfigyelt fenyves rigók javarészt rendes typicus példá- 

 nyok voltak, vörhenyeslő mellel és világos farktővel, de elvétve akadt 

 köztük egy-két nagyon gyanús, kisebb és az első éves szibériai rigóra 

 emlékeztető példány is. Ezek a példányok az uj NAUMANN-ban a Geocichla 

 sibirica táblán ábrázolt 4. számú alakhoz voltak hasonlóak és annyi 

 bizonyos, hogy nem tartoztak az iliacus, musicus vagy viscivorus 

 speciesekhez. Mivel ezek a többieknél sokkal óvatosabbak, félénkebbek 

 voltak, sajnos, nem tudtam hozzájuk annyira jutni, még távcsővel sem, 

 hogy feltétlen biztonsággal meghatározhattam volna őket. 



Lehet, hogy az idei télre ismét megjönnek a pilarisok, mert 1921. 

 nov. 17-én 2 — 3 darabot láttam belőlük a Ligetben. Ezek talán előőrsök 

 voltak, de az is lehet, hogy csak egyszerű átvonulok, mert nov. 20-án 

 már nem találkoztam velük. ^^^^^ Kálmán. 



Larus minutus átvonulása. Ezt a szép kis sirályfajt már 

 több Ízben figyeltem meg Óve rb ászon. 1921. május 4-én is két pél- 

 dány mutatkozott egy öreg cf és egy egészen fiatal cf. Ezt az utóbbit 

 elejtettem s a boncolás azt mutatta, hogy a nemi szervek igen erősen 

 kivoltak fejlődve. A madár feje még egészen fehér volt, csak imitt-amott 

 látszott néhány fekete toll. Schenk Henrik. 



A sarlósfecske bolyongása. Már 1916-ban megemlékeztem arról 

 az „Aquila "-ban,*) hogy észleletem szerint a sarlósfecskék kerülik a zivataros 

 időjárást, s e közben olyan vidékek fölött is megjelennek, hol egyébként 

 sohasem láthatók. Erre vezettem vissza az „esöfecske'^ elnevezés valószínű 

 eredetét. 



Csömörön és Czinkotán én mindezideig még nem láttam 

 sarlósfecskét. Az idén azonban 1921. június hó 26-án reggel 20 — 30 főből 

 álló csapatot vettem észre, mely bogarászva szállongott a falu határában 

 nem túlságos magasban. Ezek valószínűleg éjszakibb vidékekre tartoznak 

 s ott költenek. 



Julius hó 3-án azonban este 6 órakor 12 — 20 drb sarlósfecske jelent 

 meg a csömöri szőUők fölött. Rövid időzés után elvesztek szemeim 

 elől, de másnap reggel megint találkoztam 12 — 14 főnyi csapattal, amely 

 ezúttal a czinkotai vasútállomás közelében repkedett. 



Ebben az időtájban Csömörön hűvös idő volt, de nem zivataros. 

 A hírlapok közlése szerint azonban az ország nyugati részeiben viharos 

 esők és nagy jégverések voltak. 



Én azt hiszem, hogy ebben az esetben is a kedvezőtlen időjárás 

 hajtotta felénk a sarlósfecskéket. 



•) Aquila XXIII. 1916. p. 319. 



