NEKROLOGUS 227 



NEKROLOGUS. 



Palmen Axel János. 



1845-1919. 



1919. ápr. 7-én hunyt el, 74 éves korában Forssa-ban (Finnország) 

 Dr. J. A. Palmen, egyetemi tanár. 1845. nov. 7-én született Helsiiig- 

 forsban. 1864-ben az egyetemre kerülvén, minden erejével az állattan 

 tanulmányozásának látott s enemü tanulmányai révén lett 1869-ben 

 magister philosophiae, majd 1874-ben doctor philosophiae ; 1876-ban az 

 állattan, a következő évben pedig az összehasonlitó anatomia magán- 

 tanárává nevezik ki. 1882-ben már az állattan nyilvános rendes tanára s 

 ez állását 1908-ig viseli ; ekkor nyugalomba vonul ugyan, de nem azért, 

 hogy hátralévő napjait az „otium sapientis'" élvezetében élje le, de hogy 

 továbbra is foglalkozzék kedvenc tudománya kérdéseivel — egész halála 

 napjáig. 



Tanulmányainak tárgya kezdetben a rovarok voltak, mely célból 

 egyebek között az osztrák hegyvidékekre is tett nagyobb tanulmányutat. 

 E téren azonban maradandó nevet nem szerzett magának, mivel korán 

 áttért az ornithologia müvelésére. Több kisebb, idevágó munkája után 

 1874-ben jelent meg leghíresebb müve : „A madarak vonulási útjairól" 

 (német fordításban megjelent 1876-ban, „Über die Zugstrassen der Vögel" 

 cimmel). E munkájában Palmen induktiv uton kimutatja, hogy miképpen 

 vándorolnak a tanulmánya körébe vont északi úszó- és gázlómadarak 

 költőterületükről a téh szállásra és vissza határozott utvonalak mentén, 

 melyeket a faj életmódja, a terület felszíni alakulata s a folyók iránya 

 szabnak meg. Az eszmékben gazdag munka a madárvonulás tanulmányo- 

 zásában korszakalkotó jelentőségű s még ma is termékenyítőleg hat a 

 további kutatásokra. Palmen egyéb ornithologiai munkái sorából meg- 

 említjük még „Bidrag till kännedomen om ishafskustens fogelfauna, 1887" 

 c. müvét, a Vega-Expedició megfigyeléseinek és gyűjtésének feldolgozását, 

 amivel őt az expedíció hírneves vezetője A. E, Nokdenksjőld bizta meg. 

 E. F. von HoMETER-nek Palmen vonulásról irt főműve ellen intézett 

 támadására Palmen ujabb közleménnyel védekezett (1882), a budapesti 

 II. nemzetközi ornitologiaí kongresszus számára kidolgozott jelentésében 

 pedig a vonulás kérdéséről vallott nézeteit újból kifejti. Összegyűjtötte a 

 finnmadarakra vonatkozó szétszórt kézirati följegyzéseket ; bevezette 

 hazájába a gyürüzési kísérleteket. A „Nordens foglár" cimü, Skandinávia 

 madárvilágát tárgyaló összefoglaló munka ujabb kiadása számára az egyes 



15* 



