NEKROLOGUS 229 



Kisebb-nagyobb közleményei javarészt az Aquilában, kisebb részben 

 a különböző vadász- és más lapokban jelentek meg ; önállóan jelent meg : 

 Madárvédelmi tapasztalatok. 1917., egy nagyobb kézirata Ta var na 

 madárvilágáról még kiadatlan. 



Működése nyomot hagyott a magyar madártan terén, nevét az utókor 

 is meg fogja becsülni. Mi gyászoljuk benne Iriváló munkatársunkat, a 

 melegszívű természetbarátot, a nemes jellemű embert. Emlékét szeretettel 

 és kegyelettel őrizzük. S^^^^ j^^^^_ 



Dr. Studer Theophil. 



1845—1922. 

 1922. évi február hó 12-én meghalt Studer Th., a berni egyetemen 

 az állattan tanára, 77 éves korában. Széles tudású ember volt a tudósok 

 ama régi gárdájából, akik nemcsak egy speciális szakot müveitek, nemcsak 

 egy élesen körülhatárolt szűkebb térre korlátozták összes tevékenységüket, 

 hanem akik több tudománykörben szereztek babért. 1873-ban, berni 

 múzeumi konservator korában, írja doktori értekezését a tollak fejlődé- 

 séről, mely tárgyra 1877-ben — már berni eg^-etemi tanár — újra visszatér. 

 Kimutatja, hogy a pinguinek tolla ugyanígy fejlődik s velejében azonos 

 fölépitésű a többi madár tollával. A pinguinek tollának látszólag embryo- 

 nális jellege nem ősi typusra vall, hanem másodlagos alkalmazkodás 

 következménye. 1889-ben kezdte Fatioval kiadni „Katalog der Schweitzer 

 Vögel* cimü munkáját, mely a középeurópai madarakról szóló müvek 

 sorában kiváló helyet foglal el. Foglalkozott még korállokkal, bryozoákkal, 

 szivacsokkal, hazája pleistocaen állataival legutóbb pedig főleg a törté- 

 nelem előtti kutyákkal, de mindvégig élénken érdeklődött az omithologia 

 iránt. 1891-ben résztvett a II. nemzetközi ornithologiai kongresszuson 

 Budapesten. Intézetünknek 1903. óta tiszteleti tagja volt. Emlékét kegye- 

 lettel őrizzük. 0^_ Greschik Jenő. 



Mortensen H. Chr. C. 



1856—1921. 

 H. Chr. C. Mortensen 1856. évi augusztus hó 27-én született 

 Jonstrup Seminar dán helységben, Kopenhága mellett. Életét a 

 természettudományok müvelésének szentelve, ily irányú tanulmányai végez- 

 tével egyideig Kopenhágában magániskoláknál talált alkalmazást, majd 

 1888-ban a dán kormány a viborgi állami főgimnáziumhoz nevezte 

 ki, ahol egészen 1919-ig megszakítás nélkül működött, amikor is beteges- 



