230 NEKROLOGUS 



kedése miatt nyugalomba vonulni kényszerült. A nyugalmat nem sokáig 

 élvezhette : 1921. évi június hó 7-én elragadta a halál. 



íme ezek volnának rövidre fogott életrajzi adatai egy férfiúnak, aki 

 hangos külső sikerek nélkül is örök időkre biztositotta nevének fennmara- 

 dását a modern madárvonulási kutatás történetében. Mortensen volt 

 ugyanis az, aki a madárvonulás tanulmányozása terén egy uj gondolatot, 

 uj eszközt honosított meg : a madárgyürüzést, mint kísérleti eljárást, mely 

 először tette lehetővé, hogy az eddig széltében űzött spekulációk helyét 

 a gyürüzési kísérlet s az e réven nyert kétségbevonhatatlan tények fog- 

 lalják el. E módszer előnyei oly szembetünöek voltak, hogy azt az eleinte 

 elhangzott többrendbeli támadások dacára is mindenütt elfogadták s csak- 

 hamar mindinkább növekvő arányokban alkalmazták, főleg Németországban, 

 Angliában és nálunk. Mortensen gondolata uj irányt szabott a madár- 

 vonulás kutatásának ; ebben áll legnagyobb, legmaradandóbb érdeme. 



De munkássága eme nagy siker nélkül is nyomot hagyott volna a 

 természettudományi kutatás terén. Tanulmányokat irt a dán gyíkokról, 

 egerekről, gyakorlati vezérfonalat adott a madarak preparálásához, botanikai 

 ABC-t szerkesztett s értekezett a hangyalesőről (Myrmeleo). Munkássága 

 javarészét azonban a madártan müvelésének szentelte ; e téren alkotott 

 nevezetesebb munkái a következők : Der Star (1905); Teal in Winter (1908) ; 

 Fang der Stare behufs Markierung (1909) ; Von den Vogelberingungs- 

 station in Viborg (1912) ; Markierte Spiessenten (1914) ; Markierte Störche 

 (1919 — 20); e munkái legnagyobbrészt a „Dans Ornithologisk Forenings 

 Tidsskrift" e. folyóiratban jelentek meg. 



Elhunyta érzékeny csapás tudományunkra nézve. A m. kir. Madártani 

 Intézet, melynek levelező tagja s mindig előzékeny barátja volt, hiven 

 megőrzi emlékezetét. Schenk Jakab. 



Galaczi Buda Ádám. 



1840—1920. 

 1840-ben született Réán (Hunyad m.). Hátszeg közelében. Édes- 

 apja, Buda Elek, maga is nagy vadász és a madárvilág jó ismerője, 

 vezette be fiát a madárpreparálás mesterségébe, alig 12 éves korában 

 s az ö példája ébresztette fel a fiúban is a vadászszenvedélyt és a madár- 

 világ iránti érdeklődést. A réai családi birtok, a jó mód megengedték Buda 

 Ádámnak, hogy teljes lelkével az ornithologia gyakorlati müvelésének 

 élhessen. Együtt gyűjtöget Csathó Jánossal, kihez meleg barátság fűzte ; 

 a Déván hivatalnokoskodó Stetter és Knöpfler dr. szintén ezirányban 

 hMottak rá : Buda Ádám azok közé tartozott, kiket a sors nevelt ornitho- 

 logusnak. 



