30 TEHNICA OBSERVAŢIEI VITAI^E ASUPRA EMBEIONUIU] DE GAINA 



Crearea unei cameie de aer persistente deasupra discului embrionar ar permite (după 

 W o 1 f f ), în primele două zile de incubaţie, emergenţa unei calote a gălbenuşului deasupra 

 nivelului albuşului, ceea ce ar provoca uscarea (vătămătoare) a embrionului. Prin re- 

 umplerea oului jiutem evita acest mare defect al vechilor tehnici (E. W o 1 f f). 



Spre sfîrşitul celei de a doiia zile de incubaţie şi mai cu seamă începînd cu a treia 

 zi, această precauţie nu mai este necesară. Cum remarcă foarte just W o 1 f f, după insta- 

 larea circulaţiei şi scufundarea corpului embrionului între cutele amniotice, pericolul 

 uscării dispare. 



Este suficient de a închide — cum am arătat la început — orificiul tăiat în ou, 

 lăsînd să persiste camera de aer artificială deasupra embrionului. 



Toţi experimentatorii au constatat că intervenţiile în primele 48 de ore de incu- ' 

 baţie sînt teratogene. Chiar simpla ferestruire a oului, depunerea unei picătui'i de apă pe 

 placa embrionară, o uşoară uscare a membranei viteline deasupra embrionului, pot duce 

 la malformaţii. 



Cele mai frecvente sînt, după E. W o 1 f f : microftalmia, anoftalmia, anencefalia, 

 celosomia. Putem adăuga din propria noastră experienţă, şi întreruperea legăturii dintre 

 inimă şi vasele extraembrionare, despre care va fi vorba în capitolele lU'mătoare. 



După 30 de ore de incubaţie, efectul teratogenetic, în urma deschiderii ouUii, devine 

 minim. Din această cauză, noi executăm majoritatea intervenţiilor noastre în a treia zi 

 de incubaţie, ferestruind ouăle în a doua zi de incubaţie. Procedând astfel se obţine o 

 supravieţuire piuă în a doua jumătate a i)erioadei de incubaţie aproximativ a unei jumă- 

 tăţi din mimărul embrionilor. 



Mortalitatea depinde evident, şi de felul intervenţiei la care supunem embrionul 

 după ferestruire. 



Simpla ferestruire după a doua zi de incubaţie asigură — după cum afirmă 

 E. W o 1 f f (ceea ce confirmă şi experienţa noastră)— o supravieţuire a mai mult de jumă- 

 tate din numărul embrionilor peste a 15-a zi de incubaţie. Aproximativ a 20-a parte a 

 ouălor ferestruite eclozează. Piitem confirma că, o dată depăşită a opta zi de incubaţie, 

 embrionii vor atinge, în majoritatea cazurilor, a 15-a, a 16-a zi de incubaţie în viaţă. 

 Crize de mortalitate importante se observă în jiu-ul celei de a opta zile de incubaţie şi 

 în idtimele zile de incubaţie (cînd mortalitatea de\'ine deosebit de mare). 



O tehnică deosebit de interesantă a fost descrisă recent de M. H a ş e k. Se fere- 

 struiesc două ouă — aparţinînd la rase sau specii diferite de păsări — în vîi'stă de 8 — 9 

 zile de incubaţie, cînd membranele alantoitliene au ajims la matmitate fiuicţională. Ouăle 

 ferestruite sînt apoi împreunate la nivelul ferestrelor, producîndu-se sudarea cu comuni- 

 care sanguină a celor două membrane corion-alantoide. Se realizează astfel o adevărată 

 parabioză între cei doi embrioni (cele două complexe embrionare). 



Metoda este utilă pentru studiul liibridării vegetative, stiidii imunobiologice ele. 



DISPOZITIVE DE OBSEEVAŢIE MICEO-MACEOSCOPICĂ ŞI MICEOSCOPICA 



A EMBEIONULUI VIU IN SI TU 



După deschiderea ferestrei nu ne midţumim bineînţeles numai cu observaţia em- 

 1)1 ionului cu ochiiil liber. Aşezăm oul deschis, fixat pe suportul său, sub o lupă bino- 

 lîulată. O sursă de lumină diafragmabilă aşezată lateral asigură vederea cît mai clară a 



