METODE DE OBSERVAŢIE VITALĂ IN SITU 33 



reuşeşte şi eii ochiul liber. Gi>l()r:ui1ul va difuza din blocul de agar prin membrana vitelină 

 în ţesuturile embrionare subiacente, care se colorează exact în ])orţiunea acoperită de 

 port-colorant (fig. 41). 



După ce am ]>uş blocul de agar ])e locul ales, încliidem fereastra cii lama şi repunem 

 oul în termostat, unde rămîne circa 10 minute. Acest timp depinde <le concentraţia colo- 

 rantului în portcolorant. După aceea oul este repus din nou sub binocular, se deschide 

 fereastra şi se observă blocid de agar si embrionul. Dacă coloraţia a fost prea intensă, se 

 produce o difuziune a colorantului, antrenat de curentul sanguin, de-a lungul vaselor 

 viteline, a căror albie ajiare colorată. Greutatea prea mare a blocului de agar poate să 

 producă o stază în jund capilarelor apăsate. Prelungirea peste un sfert de oră a şederii 

 blocului de agar pe cor])ul embrionubu ]ioate prodiice o necro/ă a porţiunilor siibiacente 

 (vezi lapitolul ,,Am])utări"). Pentru îndepărtarea portcolorantului este necesar să umectăm 

 cu puţin albuş luat cu un ac de sticlă dîn acelaş ou. Apoi, cu ajutorul acului curb sau cu 

 o pensă fină de oculist (vezi mai departe în capitolul ,, Operaţii") ridicăm blocul de agar 

 fără a vătăma suportul său, membrana vitelină. 



Apar acum efectele difuzării colorantului înspre ţesuturile embrionare. Uneori tot 

 colorantul a părăsit blocul de agar, producîndu-se o intensă coloraţie a membranei viteline, 

 ceea ce împiedică vizibilitatea ])rin transparenţă a părţilor subiacente. în acest caz închidem 

 fereastra, repunem oul in incubator şi aşteptăm cîteva minute, piuă cînd colorantul a difuzat 

 mai departe în adîncime. Putem inciza (vezi capitolul „Intervenţii") membrana vitelină 

 supracolorată care — îndepărtîndu-se ca o cortină — descoperă embrionul subiacent. 



Dacă avem impresia că embrionul este insuficient colorat, aşteptăm încă cîteva 

 minute, în care timp de obicei coloraţia se intensifică. ISTu trebuie să ajungem pînă la colo- 

 raţia intensă „de preparat" a organelor embrionare, ci să ne midţumim (în interesul supra- 

 vieţuirii normale a embrionidui) cu o fină indicaţie a contururilor. 



Coloraţia persistă de obicei peste L'4 de ore, după care timp dispare treptat, fără a 

 lăsa urme. Ea este limitată la locul aplicării portcolorantului şi asigură vederea clară a 

 regiunii operatoare şi prin aceasta executarea precisă a microoperaţiilor. 



Mărcile colorate, folosite în limita indicaţiilor date, au fost totdeauna foarte bine 

 tolerate de embrion, fără a produce efecte toxice sezisabile. 



TEHNICI DE INCUBAŢIE ŞI OBf^ERVAŢIE 

 A EMBRIONULUI SCOS DIN COAJĂ 



Aceste tehnici permit observaţia, nestingherită de prezenţa cojii, n intregidui con- 

 ţinut al oului. 



TRANSVAZAREA OULUI 



în a doua zi de incubaţie, cînd principala perioadă teratogenetică, <lespre care am 

 vorbit înainte, a trecut, conţinutul oului poate fi vărsat într-un recipient artificial şi incubat 

 mai departe în afara cojii. Adoptînd tehnica lui H e 1 1 m e r, procedăm, în acest scop, 

 în felul următor : 



Ouăle din a doua zi de incubaţie sînt şterse cu alcool diluat. Perforăm coaja la nivelul 

 camerei de aer şi începem să îndepărtăm coaja cu o pensă, bucată cu bucată, avînd grijă 

 să nu atingem gălbenuşul. Cînd orificiul creat astfel în coajă a căpătat dimensiuni care 



