INTEllVENTIILB DIRECTE Şl INDIRECTE 37 



metode şi tehniei de eercetare, care se adresează structurilor mai grosolane ale embrionului. 

 După părerea noastră, acestea sînt încă departe de a-şi fi epuizat i)osibilităţile de aplicare. 



O încercare de sistematizare a metodelor şi tehnicilor folosite în embriologia experi- 

 mentală se poate face folosind drept criteriu domeniul structural, căruia i se adresează 

 iniţial aceste tehnici (fig. 47). 



Astfel se delimitează grupul metodelor de intervenţie în domeniul micro-macro- 

 scopic, microscopic şi viltramicroscopic („leptonic"). Acesta din urmă reprezintă tocmai 

 etajul structural în care se petrec schimbările metabolice. într-o anexă, la sfîrşitul capi- 

 tolului, vom dezvolta mai departe acest principiu de sistematizare al metodelor şi 

 tehiaicilor. 



METODE DIEECTE MECANICE 



Incizii, inţepături, exerezc de porţiuni de organe sau ţesuturi, mi.şcări impuse por 

 ţiuuilor mobile etc, le executăm cu ace de sticlă i)regătite ad hoc (se pot întrebuinţa şi anse 

 fine de sîi-mă sau de păr (vezi ,,Termocauterizări"). 



Cel mai bun material de lucru pentru scopul nostru îl constituie tuburile de sticlă 

 avînd un diametru de 2—3 mm. 



La flacăra lămpii de spirt sau la flacăra mică a becului Bunsen, încălzim un tub de 

 circa 10 cm lungime la mijlocul lui şi ,, tragem" în mod obişnuit un capilar de sticlă (fig. 48 

 şi 49). Eupînd în două partea capilară obţinută, avem două instrumente ale căror vîrf uri 

 trebuie prelucrate. Apropiind (fig. 50, 51 şi 52) vîrfurile împreunate ale ambelor instru- 

 mente de periferia părţii inferioare a flăcării slabe (fiecare mînă ţine cîte un instrument), 

 lăsăm să se producă topirea şi alipirea lor. Printr-o mişcare bruscă de îndepărtare a acestor 

 A-îrfurî — acum contopite — se formează o punte fină de legătură, pe care o rupem după 

 răcire, obţinînd în felul acesta ,, croşetul" sau ,,acul operator" (eventual cu perlă) pentru 

 incizii şi înţepături. Dimensiunea şi fineţea acestuia depind de timpii de manipulare şi 

 sînt indicate de natura operaţiei pe care dorim să o executăm. 



„Instrumentul bont" (îndepărtătorul) se obţine apropiind din nou de flacără vîi-ful 

 fin şi ascuţit al acului operator, obţinut prin procedeul descris. Acest vu'f se transformă, 

 topindu-se, într-o perlă căreia li putem da dimensiunile dorite (fig. 53). Pentru a le ţine 

 sigur în mînă, este bine să dăm acestor instriimente un „miner" lung de 12—13 cm. 



Un alt instrument util este pipeta de aspiraţie sau de injecţie, formată, în mod 

 simplu, dintr-un tub de sticlă lung de 10 — 12 cm cu vîiful efilat capilar (fineţea capătului 

 capilar depinde de lichidul sau corpiirile care trebuie aspirate sau injectate). La celălalt 

 capăt al tubului aplicăm un tub de cauciuc, fie în legătiiră cu o seringă, fie ţinut în gură, 

 cînd mînuim în acelaşi timp, sub controlul lupei binoculare, vîrful capilar în contact cu 

 părţUe embrionare care ne interesează. 



Pipeta poate fi montată şi pe dispozitivul nostru de operaţii cu instrumente fixe. 



Instrumentele descrise nu sînt unelte de micromanij)ulare i)ropriu-zisă. Acestea se 

 folosesc pentru intervenţii mult mai fine, citologice, deci la nivel morfologic celular. Instru- 

 mentele descrise mai sus se aplică domeniului formelor micro-macroscopice. 



Prin apăsări localizate putem obţine atrofii sau necroze de porţiuni delimitate ale 

 corpului embrionului sau ale anexelor sale. Ne folosim de mici bucăţele de i)lumb sterilizate, 

 de blocuri de agar etc, pe care le lăsăm să apese regiunea asupra căreia dorini să acţionăm. 



